Справа № 823/1784/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року справа № 823/1784/15

09 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Педані О.В.,

за участю: представника позивача Смирнова Б.Б. - за довіреністю, представника відповідача Рожка П.В. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом комунального некомерційного підприємства "Друга Черкаська міська поліклініка" Черкаської міської ради до державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося комунальне некомерційне підприємство "Друга Черкаська міська поліклініка" Черкаської міської ради (далі-позивач) з позовною заявою до державної фінансової інспекції в Черкаській області (далі-відповідач), в якій з урахуванням уточнень просило:

- визнати протиправними дії державної фінансової інспекції в Черкаській області, пов'язані з проведенням в період з 03.03.2015 по 21.05.2015 ревізії фінансово - господарської діяльності позивача;

- визнати протиправними дії державної фінансової інспекції в Черкаській області, пов'язані зі складанням акту ревізії фінансово - господарської діяльності позивача від 28.05.2015 № 01-18/31;

- визнати протиправними дії державної фінансової інспекції в Черкаській області, пов'язані з винесенням попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 09.07.2015 №23-25/45-4792;

- визнати протиправними та скасувати вимоги державної фінансової інспекції в Черкаській області від 01.07.2015 №01-20/816 щодо усунення порушень законодавства.

Позов мотивований тим, що нормами чинного законодавства встановлена заборона проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами протягом січня-червня 2015 року без дозволу Кабінету Міністрів України, зокрема, державної фінансової інспекції України, як центрального органу виконавчої влади. Оскільки відповідач не є центральним органом виконавчої влади, на який поширюється вказане виключення, тому, на думку позивача, перевірка його діяльності проведена без законних підстав та не може породжувати будь-яких правових наслідків.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що державна фінансова інспекція України здійснює свої повноваження через свої територіальні органи, яким, зокрема, є відповідач. Тому, твердження позивача про відсутність у відповідача правових підстав для проведення перевірки є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З письмових доказів у справі суд встановив, що службові особи Черкаської ОДФІ у період з 03.03.2015 до 21.05.2015 відповідно до п.2.3.2.1 плану контрольно-ревізійної роботи державної фінансової інспекції в Черкаській області на 1 квартал 2015 року провели ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.12.2010 до 28.02.2015. За результатами ревізії складено акт від 28.05.2015 №01-18/31 (далі - Акт).

На підставі зазначеного акту ревізії відповідачу надіслано письмову вимогу щодо усунення виявлених порушень законодавства (лист від 01.07.2015 №01-50/816) (далі - вимоги) відповідно до яких зобов'язано у встановленому законодавством порядку усунути виявлені порушення.

У подальшому на адресу позивача направлено попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 09.07.2015 №23-25/45-4792 з вимогою щодо усунення порушень бюджетного законодавства.

Надаючи оцінку зазначеним діям відповідача, суд врахував таке.

Ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.1 Закону України від 26.01.1993 №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ) встановлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п.1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення №499/2011 ) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Ст.4 Закону №2939-ХІІ визначено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 затверджений Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (далі - Порядок), яким визначено процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.2 наведеного Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з пунктом 35 вищезазначеного Порядку результати проведення ревізії оформлюються актом.

П.7 ч.1 ст.10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Крім того, підп.15-18, 21 п.6 Положення №499/2011 передбачено право Держфінінспекції України для виконання покладених на неї завдань в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; зупиняти в межах своїх повноважень бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами в установленому законодавством порядку, а також застосовувати та ініціювати застосування відповідно до закону інших заходів впливу у разі виявлення порушень законодавства; вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені під час проведення ревізій приховані, занижені валютні та інші платежі, порушувати перед відповідними державними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування у разі, коли отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

З наведених норм вбачається право органу державного фінансового контролю здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету, шляхом проведення ревізії, та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Доводи позивача, що відповідач не мав права проводити ревізію позивача, оскільки п.8 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII) установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, суд не взяв до уваги з огляду на таке.

П.7 Положення встановлено, що Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Відповідно до п.1 Положення про Державну фінансову інспекцію в Черкаській області, затвердженого головою Держфінінспекції, Державна фінансова інспекція в Черкаській області підпорядковується Державній фінансовій інспекції України та є її територіальним органом.

П.3 вказаного Положення передбачено, що основним завданням Державної фінансової інспекції в Черкаській області є реалізація повноважень Держфінінспекції на території Черкаської області.

Отже, посилання позивача, що ревізія його фінансово-господарської діяльності на підставі п.8 Прикінцевих положень Закону №76-VIII могла бути проведена без дозволу КМУ лише Держфінінспекцією є безпідставними, оскільки позивач згідно з його положенням реалізовує повноваження Державної фінансової інспекції України на території Черкаської області.

Суд також зауважує, що позивач не оскаржував суть виявлених ревізією порушень, а предметом цього спору була лише перевірка правомірності дій позивача щодо проведення ревізії та оформлення її результатів.

Тому, врахувавши з'ясовані обставини та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач під час проведення ревізії та оформлення її результатів діяв у межах та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена в повному обсязі 28.08.2015р.