Справа № 2а/0570/6143/2012
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року справа №2а/0570/6143/2012 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Нікуліна О.А.

суддів: Жаботинської С.В., Компанієць І.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Єнакієвської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Донецькій області (№ 52), управління Державної казначейської служби України у місті Єнакієве Донецькій області про стягнення грошового забезпечення у сумі 2 832,16 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2012 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Єнакієвської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Донецькій області (№ 52), управління Державної казначейської служби України у місті Єнакієвому Донецькій області про стягнення грошового забезпечення у сумі 2 832,16 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Єнакієвської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Донецькій області (№ 52), управління Державної казначейської служби України у місті Єнакієвому Донецькій області про стягнення грошового забезпечення у сумі 2 832,16 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. відмовлено у повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

ОСОБА_2 проходив службу в органах кримінально-виконавчої служби, остання посада начальник Єнакієвської виправної колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань у Донецькій області (№ 52), що підтверджується трудовою книжкою серія БТ-ІІ № НОМЕР_2, виданою 03 серпня 1989 року.

Наказом ДДУПВП № 43 о/с від 23 травня 2011 року позивача звільнено зі служби у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (за власним бажанням) з 11 травня 2011 року.

Відповідачем нараховане ОСОБА_2 грошове утримання по 11 травня 2011 року у розмірі 1 410,84 грн.

ОСОБА_2 із зазначеними діями відповідача не погоджується та вважає, що відповідачем порушуються його права, оскільки вважає, що грошове утримання повинно було бути нараховане до дня отримання відповідачем наказу про його звільнення - 03.06.2012 року включно, у зв'язку із чим він звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державно-кримінальну службу України» державна кримінально - виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, визначений Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом державного департаменту України з питань виконання покарань від 07 жовтня 2009 року N 222, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 листопада 2009 року за N 1040/17056.

Згідно норм пункту 17.1 Інструкції, у разі звільнення зі служби грошове забезпечення виплачується: особам рядового і начальницького складу - до дня отримання (включно) органом або установою наказу про звільнення зі служби, але не більше ніж за п'ять діб з дня отримання наказу про звільнення (з урахуванням пунктів 17.2 - 17.4 цієї Інструкції).

Наказ ДДУПВП від 23.05.2011 року про звільнення позивача отриманий Єнакієвською ВК № 52 лише 03.06.2011 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції установи.

У відповідності до пункту 17.2 Інструкції, особам рядового і начальницького складу в разі необхідності здавання (передавання) справ грошове забезпечення також виплачується за період здавання (передавання) справ, але не більше п'яти днів з дня отримання органом або установою наказу про звільнення.

Згідно пункту 17.3 Інструкції, особам рядового і начальницького складу, які на день одержання органом або установою наказу про звільнення зі служби перебувають: на лікуванні в лікувальній установі чи у відпустці через хворобу, грошове забезпечення виплачується до дня повернення до місця служби включно, але не більше ніж за чотири місяці з дня одержання органом або установою наказу про звільнення; у черговій відпустці або в додатковій відпустці зі збереженням грошового забезпечення строком 14 робочих днів як особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, грошове забезпечення виплачується до дня закінчення відпусток включно.

Отже, з урахуванням вказаних норм, законодавчо визначені умови, при наявності яких грошове забезпечення виплачується до дня отримання наказу установою наказу про звільнення, це : необхідність здавання (передавання) справ, знаходження на лікарняному чи у відпустці.

Суду не надавалося доказів наявності зазначених вище умов при звільненні позивача з 11.05.2011 року.

За табелем відпрацьованого часу за квітень-травень 2011 року, що ОСОБА_2 з 12.05.2011 року не виходив на роботу.

Суд правильно вважав, що у даних правовідносинах доведено відповідачем та не спростовано доводами позивача, що відсутні правові підстави для виплати позивачу грошового забезпечення до день отримання Єнакієвською ВК № 52 наказу Департаменту - 03.06.2011 року, отже відповідач у даних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не надані належні докази, які підтверджують заподіяння їй моральної шкоди, не надані суду пояснення з яких вона виходила при оцінюванні завданої моральної шкоди.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів О.А.Нікулін

ОСОБА_3

ОСОБА_4