Справа № 2а-7980/10
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. Справа № 37310/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційних скарг Державної митної служби України та Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України та Львівської митниці про визнання нечинними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

06.09.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України та Львівської митниці про визнання нечинними наказів №1471-к від 29.07.2010 року та №694к від 29.07.2010 року в частині припинення перебування на державній службі в митних органах позивача, виконуючого обов'язки начальника відділу митного оформлення №3, митного поста «Краковець» і Львівської митниці, зобов'язання поновити на посаді та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення судового.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що на час звільнення не було проведено службове розслідування. Також, вважає, що всі покладені на нього службові обов'язки були виконані належним чином без будь-якого порушення чинного законодавства України чи Присяги державного службовця, а тому звільнення є безпідставним та необгрунтованим. Зазначає, що з врахуванням того, що при звільнені відповідачами по справі, були порушені вимоги Дисциплінарного статуту митної служби України, таке проведено не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб передбачений законами України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року задоволено адміністративний позов. Постановлено визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України №1471-к від 29.07.2010 року та наказ Львівської митниці №694-к від 29.07.2010 року в частині припинення і перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_2, виконуючого обов'язки начальника відділу митного оформлення №3, митного поста «Краковець» Львівської митниці. Поновити ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Краковець» Львівської митниці. Стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_2 14541 грн. 12 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із постановою її оскаржили Державна митна служба України та Львівська митниця, вважають, що судом першої інстанції при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що судом першої інстанції, при винесенні рішення не було враховано того, що ст.10 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон) встановлено основні обов'язки державних службовців, серед яких, зокрема, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; сумлінне виконання своїх службових обов'язків. Вважає, що Львівська митниця прийшла до вірного переконання, що ОСОБА_2 порушив Присягу державного службовця, в частині несумлінного виконання своїх службових обов'язків та недодержанні вимог законодавства України. Зазначає, що до позивача по справі не застосовано дисциплінарне стягнення, а звільнено з посади у зв'язку з припиненням перебування на службі в митних органах.

Вказують, що суд першої інстанці в оскаржуваній постанові невірно констатує, що «позивач допустив порушення службової дисципліни і з врахуванням того відповідачі при застосуванні до нього дисциплінарних стягнень повинні були керуватися нормами Дисциплінарного статуту митної служби України», оскільки Державна митна служба України вільна у виборі нормативного акту, у відповідності до якого особа повинна нести відповідальність за протиправні діяння. Також, зазначають, що суд першої інстанції не вірно зазначив у своєму рішенні про необхідність проведення службового розслідування, оскільки позивачу по справі припинено перебування на державній службі відповідно до Закону, а даний закон не передбачає обов'язковості проведення службового розслідування в таких випадках.

Вважають, що Львівська митниця видала наказ про оголошення наказу Держмитслужби України (орган вищого рівня) про припинення державної служби позивача по справі у суворій відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що дані апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Виносячи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.10 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, з,наступними змінами та доповненнями, (саме на дану статтю робиться посилання в згаданому поданні) основними обов'язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

У відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.30 цього ж Закону, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно;вимог ч.1 ст.17 даного Закону, громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Наказом Львівської митниці за №536-к від 31.05.2010 року на ОСОБА_2 покладено тимчасове виконання обов'язків заступника начальника митного поста «Краковець».

Як передбачено п.2.10 згаданої Посадової інструкції, заступник начальника митного поста вживає; заходи щодо запобігання переміщенню через митний кордон України предметів контрабанди, предметів, заборонених до ввезення в Україну та вивезення з України.

В наказі Державної митної служби України №1471-к від 29.07.2010 року, не вказано які саме обов'язки порушено позивачем.

В акті службового розслідування №11/2010 від 19.08.2010 року зазначено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконано обов'язки, передбачені п.1.5, п.2.10 Посадової інструкції заступника начальника митного поста «Краковець» Львівської митниці, за що повинен нести відповідальність згідно п.4.6 цієї Посадової інструкції.

Так, у відповідності до вимог п.1.5 Посадової інструкції заступника начальника митного поста «Краковець» Львівської митниці основною метою діяльності заступника начальника митного поста є організація, координація та контроль за роботою безпосередньо підпорядкованих структурних підрозділів митного поста з метою захисту економічних інтересів України, правильним застосуванням та неухильним додержанням вимог законодавчих - актів, інших нормативних документів з митної справи під час виконання покладених на них завдань та функціональних обов'язків.

Зі змісту подання 27.07.2010 року о 12 год. 07 хв. транспортний засіб марки «DAF», реєстраційний номер KTA3WH8 з напівпричіпом реєстраційний номер KTA5V38, під керуванням водія - громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, з вантажем «вапно», на адресу ТОВ «БУД MB», відправник фірма «RHEINKALK AKDOLIT POLSKA S.A.» Варшава, ОСОБА_3, було поставлено працівниками СБК та ПМП митниці на контроль, для проведення детального огляду та перевірки відповідності задекларовано в товаросупровідних документах вантажу до наявного. Однак, провести огляд відразу не надалось можливим у звязку з відсутністю водія транспортного засобу.

Порядок пропуску осіб, транспортних засобів і вантажів у міжнародному автомобільному пункті пропуску через державний кордон України «Краковець» визначається Технологічною схемою затвердженою спільним наказом Львівської митниці та Західним регіональним, управлінням Мостиського прикордонного загону №46/92 від 06.02.2009 року, зареєстрованого у Головному управлінні юстиції у Львівській області 17.02.2009 року за №6/1359.

Метод застосування згаданого наказу є встановлення єдиного порядку пропуску осіб, товарів та транспортних засобів, регламентації видів, послідовності, часу та змісту проведення в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» операцій контролюючими органами.

Так, у відповідності до вимог згаданої п.2 розділу «Організація роботи ПМО» Технологічної схеми, порядок підготовки і організації роботи підрозділу митного оформлення здійснюється з дотриманням законодавства та вимог Технології керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка його заміщує (далі - керівник ПМО) з урахуванням об'єктивних та суб'єктивних факторів, які мають місце перед початком і на протязі роботи зміни, з метою максимального досягнення виконання основних завдань по захисту економічних (інтересів України, прискорення пасажиропотоку, боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил,

Таким чином, на позивача згаданою Технологічною схемою жодних обов'язків щодо організації належного дотримання режиму зони митного контролю не покладено.

Більше того, як вбачається зі змісту розділу «Відповідальність за порушення режиму у пункті пропуску» Технологічної схеми, відповідальність за координацію роботи по підтриманню режиму в пункті пропуску покладається на помічника старшого зміни прикордонних нарядів.

З врахуванням викладеного, судом першої інстанції не встановлено порушення позивачем посадових обов'язків, а відтак і не встановлено порушення ним Присяги державного службовця, з яким пов'язується припинення перебування на державній службі.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що в Поданні про припинення перебування на державній службі позивача зазначається, що згідно п.4.6 Посадової інструкції заступника начальника митного поста «Краковець» відповідно до законів України «Про державну службу», «Про боротьбу з корупцією», Дисциплінарного статуту митної служби України заступник начальника митного поста «Краковець» несе відповідальність за негативні результати діяльності підпорядкованих йому працівників.

Згадана Посадова інструкція не містить пункту 4.6, а містить аналогічного змісту пункт 4.5.

Наведений пункт стосується притягнення до відповідальності, а не припинення перебування на державній службі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі не притягався до дисциплінарної відповідальності, а з ним було припинено перебування на державній службі на підставі п.6 ч. 1 ст.30 Закону України «Про державну службу».

Відтак, посилання в поданні на згаданий пункт Посадової інструкції є безпідставним, та вказує лише на те, що відповідачами не було дотримано порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, передбачено Дисциплінарним статутом митної служби України, затвердженого Законом України від 6 вересня 2005 року №2805-ГУ, з наступними змінами та доповненнями.

При цьому, суд першої інстанції вірно провів розмежування діянь, які є порушеннями службової дисципліни згідно Дисциплінарним статутом митної служби України та діянь, які є порушенням Присяги державних службовців.

Згідно п.21 Дисциплінарного статуту митної служби України, порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Серед діянь, які порушують Присягу державного службовця є не сумлінне виконання своїх обов'язків.

За таких обставин діяння, які порушують Присягу державного службовця є загальними поняттями, а порушення службової дисципліни-спеціальним поняттям.

В свою чергу, позивача по справі було звільнено за несумлінне виконання службових обов'язків, з посиланням на ст.10 та п.6 ч.1 ст.30Закону України «Про державну службу», хоча такий допустив порушення службової дисципліни.

З врахуванням того, що позивачем по справі було допущено порушення службової дисципліни то при застосуванні до нього дисциплінарних стягнень відповідачі по справі повинні були керуватись нормами Дисциплінарного статуту митної служби України, чого не було зроблено.

Такі порушення, не дали змогу провести до дня прийняття наказу №1471-к від 29.07.2010 року службового розслідування (абзац 2 пункту 31 згаданого Дисциплінарного статуту), за результатами якого було б встановлено тяжкість вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступінь вини особи; не враховано характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах, як передбачено п.27 Дисциплінарним статутом митної служби України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що прийнятий спірний наказ №1471-к від 29.07.2010 року не відповідає вимогам чинного законодавства щодо несумлінного виконання позивачем по справі посадових обов'язків та щодо процедури припинення відносин публічної служби.

Як наслідок протиправним є і наказ Львівської митниці від 29.07.2010 року за №694-к, який виданий| на виконання наказу Державної митної служби України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, 196 ч.4, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2010 року у справі № 2а-7980/10 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, до касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С. І. Богаченко

Суддя В.М. Багрій

Суддя Д.М. Старунський

Повний текст виготовлений 25.02.2011 року.