Справа № 2а-6171/10/0617
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"26" квітня 2011 р. Справа № 2а-6171/10/0617

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької РДА на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "07" грудня 2010 р. у справі № 2а-6171/10/0617 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації

про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату коштів відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.12.2010р. у даній справі (а.с.18) позов задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно; зобов'язано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 40 % від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно: в решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач (ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі) звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с.26), в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, а саме статей 4, 22, 51 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону про Державний бюджет України. Відповідач вважає, що у Законах України "Про статус і соціальний захист громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (починаючи з 1996 року) та "Про державний бюджет України" (починаючи з 2004 року) встановлено, що до прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах яких для розрахунків застосовується мінімальний розмір заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат.

Позивачка подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що вважає рішення суду обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження.

З врахуванням приписів вищевказаної статті, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є пенсіонеркою та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, згідно з паспортом серії ВМ №421074, виданим 30.09.1997р. Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а також є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії "Б" №216227 (а.с.6, зворот).

Позивачці виплачувалась доплата, передбачена статтями 37 та 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно в розмірах 2,10 грн. та 10,50 грн. (довідки ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької РДА №Л-3524 від 01.11.2010р. та ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Овруцькому районі №4814/02 від 12.11.2010р., а.с.4-5), суми яких, на думку позивачки, є значно нижчими, ніж це передбачено ст.с.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим позивачка 17.11.2010р. і звернулася до Овруцького районного суду Житомирської області в позовом за захистом своїх порушених прав (а.с.1), в якому просила зобов'язати відповідачів провести донарахування та виплату їй відповідно до ст.ст.37, 39 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" коштів в сумі 14126,00 грн. за період з 01.01.2010р. по 31.10.2010р.

Відповідно до ст.37 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі, передбаченому для громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, в зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальні заробітні плати.

Постановою №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено такі розміри компенсацій, зокрема:

- в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 210 тис.крб. (2,10 грн. за гр.реф.);

- доплата громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, у зоні гарантованого добровільного відселення - 1050 тис. крб. (10,50 грн. за гр.реф.).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.1992р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.1996р. №230/96-ВР), відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Розмір мінімальної заробітної плати визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" і становить: з 01.01.2010 року - 869,00 грн., з 01.04.2010 року - 884,00 грн., з 01.07.2010 року - 888,00 грн., з 01.10.2010 року - 907,00 грн., з 01.12.2010 року - 922,00 грн.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме статті 37 та 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату доплат, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів праці та соціального захисту населення, а доплат, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - до відання органів Пенсійного фонду України, а отже, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є належними відповідачами у справі.

При цьому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, не врахував шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод, чи інтересів.

Так як виплати пенсій мають щомісячний характер, то позивач про порушення свого права повинен був бути обізнаним на час отримання пенсії.

Клопотань щодо поновлення пропущеного строку позивачем не подавалося.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Ухвалою Овруцького районного суду від 24.11.2010р. позов за період з 01.01.2010р. по 30.04.2010р. з врахуванням приписів ст.100 КАС України було залишено без розгляду (а.с.12).

Проте, оскільки позовну заяву було подано 17.11.2010р., судова колегія вважає, що позовні вимоги за період й з 01 травня 2010 року по 16 травня 2010 року знаходяться поза межами встановленого шестимісячного строку, а тому, з вищеназваних підстав, повинні бути залишені без розгляду. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці передбачених законодавством виплат є протиправною з 17.05.2010р. по 31.10.2010р.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі (ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації) не довели правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачці передбачених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплат за період з 17.05.2010 року по 31.10.2010року, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

При цьому, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що вимоги про стягнення з відповідачів соціальних виплат у визначених позивачкою грошових сумах не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

За наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.100, 183-2, 195, 198, 202, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 7 грудня 2010 року в частині задоволення позову за період з 01 січня по 16 травня 2010р. скасувати та залишити його в цій частині без розгляду.

В решті постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 7 грудня 2010 року залишити без змін.

Викласти абзаци перший - третій резолютивної частини постанови в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 17 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 17 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 40 % від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Позов в частині вимог за період з 01 січня 2010 року по 16 травня 2010 року залишити без розгляду."

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Возничі,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

4 - відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації вул. Леніна, 17, м. Овруч, Овруцький район, Житомирська область,11106