Справа № 2а-3951/11/1207
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Селинний М.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року справа №2а-3951/11/1207 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чебанова О.О.

суддів Старосуда М.І. , Юрченко В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 04 січня 2011 року у справі № 2а-3951/11/1207 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська області про зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії за період з 01.01.2010 року по теперішній час.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги позивача задоволені повністю, визнана неправомірною бездіяльність та зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що його позовні вимоги за період з 01.01.2010 року по 01.06.2010 року не розглядалися з причини того, що ухвалою суду від 20.12.2010 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом про перерахунок соціальної допомоги та в цій частині позовні вимоги були залишені без розгляду. Просив скасувати постанову суду від 04.01.2011 року та задовольнити усі його позовні вимоги.

Відповідач, також не погодившись з цим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, свої дії вважає правомірними.

Сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, апелянт письмово просив справу розглянути за їх відсутності. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно вимогам ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано неконституційними зміни до Закону № 2195-IV внесеними Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини(мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, що відповідає положенням ст. 6 Закону № 2195-IV в редакції яка є чинною на даний час, адже попередні зміни, як було зазначено вище, визнані неконституційними, тому застосовується саме та редакція, яка була до внесення відповідних змін.

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, повинен був дізнатися при виплаті йому відповідачем щомісячної пенсії. Звернення позивача до відповідача із заявою з питання проведення перерахунку пенсії та іншої соціальної виплати за минулий час не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 20.12.2010 року обґрунтовано відмовив позивачу в поновленні строку для подачі позовної заяви, оскільки позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, повинний був дізнатися при виплаті йому відповідачем щомісячно пенсії. Юридична необізнаність позивача не може бути визнана поважною причиною для поновлення строку звернення до суду. Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено та не доведено.

Крім того, слід зазначити, що до спірних правовідносин не повинні застосовуватись положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує.

Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Відтак колегія суддів приходить до висновку, що застосуванню підлягає строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, тому вимоги позивача підлягають задоволенню лише в межах шестимісячного строку, що вірно вирішено постановою суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99,10, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 04 січня 2011 року у справі № 2а-3951/11/1207 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 04 січня 2011 року у справі № 2а-3951/11/1207 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий О.О. Чебанов

Судді М.І. Старосуд

ОСОБА_3