Справа № 127/15592/15-а
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/489/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ковбаси Ю.П.,

при секретарі Коровай А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №865655 від 26.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

26 червня 2015 року, відносно позивача інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1№030509, згідно з яким, позивач, керуючи автомобілем о 08 годині 50 хвилин у м. Вінниці по вул. Островського здійснив зупинку менш ніж 10 метрів від заїзду та виїзду з прилеглої території, чим порушив 15.9 ПДР.

На підставі вищезазначеного протоколу, інспектором ДПС було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 № 865655 від 26 червня 2015 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Вважаю, дії інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ ОСОБА_2 протиправними, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності - незаконною, виходячи з наступного:

По - перше, не порушував правил дорожнього руху України, в діях позивача не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, 26 червня 2015 року, позивач дійсно здійснював рух по вулиці Островського, але підчас руху, раптово відчув слабкість та сильне серцебиття, в зв'язку з чим вимушений був прийняти крайнє праве положення та зупинитися, як того вимагають в даній ситуації ПДР України. Позивачу було відомо, що здійснив зупинку в ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території (п.15.9. "и" ПДР України), але його дії були направленні на забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки не вжиття їх могло б призвести до настання більш важких наслідків, які не можна передбачити, в тому числі настання дорожнього - транспортної пригоди.

Так, у відповідності до пункту 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Отже, діючи згідно з вимогами ПДР України, зупинившись як того вимагають Правила, позивач не міг навіть очікувати, що порушує їх.

Слід відмітити, що як зафіксовано інспектором в протоколі та дійсно відповідає обставинам справи, позивач здійснив саме зупинку, тобто припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин (п. 1.10. ПДР України), а не стоянку. Після прийняття ліків, та відновлення стану здоров'я, позивач продовжив свій рух автомобілем, від'їхавши з місця попередньої зупинки, на вулиці Островського та через 50 метрів був зупинений інспектором.

Зі свого боку, позивачем було повідомлено інспектору про вищезазначені обставини та те, що він є інвалідом війни, що підтверджується посвідченням, однак інспектор на дані обставини не відреагував, більш того обурився, що позивач висловлюю свою позицію з цього приводу і йому видніше, чи порушено правила дорожнього руху чи ні.

По-друге, вважаює що суб'єктивна думка, припущення та бажання інспектора Цюрпіти О.В. скласти протокол для «статистики», «звітності» не є законною підставою, не може бути достовірним та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення мною адміністративного правопорушення.

По-третє, статтею 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративного правопорушення не було, не було пред'явлено жодного доказу крім безпідставних звинувачень, «правопорушення» не зафіксовано належним чином, як того вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу, він не може бути належним доказом моєї вини, і за таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

По-четверте, у відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, позивач просить визнати незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №865655 від 26.06.2015 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо позову та пояснив, що ОСОБА_1 намагається ухилитися від відповідальності по факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, відповідач зазначив, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства, а тому вимога позивача, щодо скасування постанови необґрунтована та не підлягає до задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 2015 року, відносно позивача інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №030509, згідно з яким, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Део», о 08 годині 50 хвилин у м. Вінниці по вул. Островського здійснив зупинку менш ніж 10 метрів від заїзду та виїзду з прилеглої території, чим порушив 15.9 ПДР.

На підставі вищезазначеного протоколу, інспектором ДПС було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 № 865655 від 26 червня 2015 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач не обґрунтував наданими доказами вимоги зазначені у його позові, а саме: що він не порушував п. 15.9 ПДР України, однак відповідачем по справі в судовому засіданні надано відеозапис, під час огляду якого встановлено, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху України.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці ОСОБА_2 було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП, що є співрозмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому останній знаходився при виконанні своїх службових обов'язків та оцінивши докази, виніс постанову.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дії інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці ОСОБА_2, щодо складання протоколу та винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1, є правомірними, а тому немає підстав визнавати його дії протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8-11, 17-18, 69-71, 86, 158-163,167, 171-2 КАС України, ст.ст.245, 251, 252, 258 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м.Вінниці ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №865655 від 26.06.2015 року відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: