Справа № 820/6898/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 серпня 2015 р. № 820/6898/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю: представника позивача -Літкевич О.В., представника відповідача - Калініна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «АКБ «БАЗИС», звернувся до суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд:

визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України щодо нарахування та відображення в інтегрованій картці ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» пені в сумі 2 338 456,38 грн.

-зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України вилучити з інтегрованої карки ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» (код СДРПОУ 19358916) нараховану пеню в сумі 2 338 456,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно здійснено нарахування пені ПАТ «АКБ «БАЗИС» у розмірі 2 338 456,38 грн., оскільки позивачем не здійснювалось сплати податкових зобов'язань, а подано уточнюючий розрахунок до раніше поданої декларації у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2013 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпісдтавність.

У судовому засіданні 27.08.2015 року сторони підтримали свої правові позиції по справі в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку в якості платника ПДВ в СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

Відповідно до п. 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивач 19.03.2015 року подав до СДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2013 року (а.с. 41-44).

Згідно наданого розрахунку позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 11836 грн. (р. 18)

Виходячи з цього, сума грошового зобов'язання зменшилася на 3024859 грн.

Вказаний уточнюючий розрахунок прийнято податковим органом, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 45).

При цьому, суд звертає увагу на те, що за приписами п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

З дослідженої копії уточнюючого розрахунку слідує, що позивачем самостійно виявлено факт саме завищення податкового зобов'язання минулих податкових періодів, у зв'язку з чим у платника податків не виникло обов'язку самостійного нарахування штрафних санкцій у зв'язку з виправленням помилок (р. 26 ).

Відповідач, з посиланням на те що позивачем шляхом подачі уточнюючого розрахунку 19.03.2015 року здійснено часткове погашення заборгованості, визначеної самостійно платником податків у декларації з ПДВ за січень 2013 року, здійснив нарахування пені в розмірі 2 338 456,38 грн. за порушення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання в порядку ст. 129 ПК України.

Вказане нарахування пені контролюючим органом відображено у інтегрованій картці ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» (код СДРПОУ 19358916) (а.с. 121-124).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій суб'єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.66.1 ст.66 ПК України підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є: нформація органів державної реєстрації; інформація банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; дані перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. (п. 66.2 ст.66 ПК України.)

Відповідно до п. 1 розділу III Наказу Міністерства доходів і зборів Укпаїн № 765 від 05.12.2013 р. «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів» нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції Про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої Наказом ДПА України від 17.12.2010 N 953 цією Інструкцією встановлюється порядок ведення органами державної податкової служби обліку нарахування та погашення пені, що справляється з платників податків у зв'язку із несвоєчасним погашенням узгодженого грошового зобов'язання, та пені на податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом у разі виявлення його заниження та/або визначене податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пунктом 2.1.1 вказаної Інструкції визначено, що пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

В свою чергу, п. 2.2. Інструкції передбачає, що нарахування пені, визначеної підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 цього розділу, здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).

Відповідно до пунктів 87.1 і 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Подання позивачем уточнюючого розрахунку, яким зменшено суму самостійно визначеного грошового зобов'язання не є тотожним поняттю "погашення податкового боргу", тобто сплатою боргу з податку на додану вартість.

За приписами пункту 87.9 статті 87 Кодексу, таким документом є платіжний документ, в якому платником податків визначено призначення напряму сплати.

При цьому, джерелами сплати та погашення податкового боргу Податковий кодекс визначає кошти та майно платника податків.

Зараховувати саме кошти, що сплачує платник на погашення суми боргу повинен податковий орган, однак, в даному випадку сплати коштів не відбулось, платник не подавав документів, в яких визначав напрям сплати, як це передбачено пунктом 87.9 Податкового кодексу України.

Отже, дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність факту повного або часткового погашення податкових зобов'язань, що виключає можливість нарахування пені у порядку ст. 129 ПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, слід відзначити, що суб'єкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності суд приходить до висновку що дії Спеціалізованої державної податкової інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України щодо нарахування та відображення в інтегрованій картці ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» пені в сумі 2 338 456,38 грн. є протиправними, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з інтегрованої карки ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» (код СДРПОУ 19358916) нараховану пеню в сумі 2 338 456,38 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У п.п.14.1.171. п. 14.1 ст.14 ПК України вказано, що поняття податкової інформації використовується у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Відповідно до п.74.1 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів".

Згідно з п. 2.1. наказу Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" існуючі інформаційні системи, в тому числі АС "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок".

При оцінці дій відповідача в частині внесення в інформаційну систему "Податковий блок" відомостей щодо нарахування пені, судв виходить з наступного.

За змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Згадані показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 Податкового кодексу України юридичної дії податковими повідомленнями - рішеннями, котрі прийняті контролюючими органами відповідно до ст. ст.54 і 58 Податкового кодексу України.

Судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо нарахування пені та відображення вказаних показників у електронній базі даних по ПАТ «АКБ «БАЗИС», а отже способом відновлення порушеного права позивача може бути виключно зобов'язання відповідача вилучити з інтегрованої карки ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» (код СДРПОУ 19358916) нараховану пеню в сумі 2 338 456,38 грн.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного суду України викладеній у постанові від 09.12.2014 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Инфинити" (далі - Товариство) до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області (далі - ДПІ) про визнання протиправними бездіяльності і дій та зобов'язання вчинити дії.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обов'язку відповідача, останній в ході судового розгляду справи правомірності дій, в результаті яких позивачу нараховано пеню та відображено її у інтегрованій картці ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) ПАТ «АКБ «БАЗИС» в сумі 2 338 456,38 грн., не довів, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

При цьому, таке стягнення повинно проводитися виключно за рахунок бюджетних асигнувань розпорядника бюджетних коштів - суб'єкта владних повноважень, що був стороною у справі та не на користь якого винесено рішення суду.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення від 08 травня 2015 року, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 487,20 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України щодо нарахування та відображення в інтегрованій картці ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» пені в сумі 2 338 456 (два мільйони триста тридцять вісім тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн. 38 коп.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України вчинити дії щодо вилучення з інтегрованої карки ІС «Податковий блок» по коду платежу 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» () нараховану пеню в сумі 2 338 456,38 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «АКБ «БАЗИС» () судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.