Справа № 820/7234/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 серпня 2015 р. № 820/7234/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника першого відповідача - Лисенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів, Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність Індустріальної об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо не надання до Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова висновку про відшкодування ФО - П ОСОБА_3 ПДВ в розмірі 477 079,00 грн. за листопад 2014р. та ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р.

- зобов'язати Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області підготовити та надати до Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова висновок про відшкодування ФО - П ОСОБА_3 ПДВ в розмірі 477079,00 грн. за листопад 2014р. та ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р. потягом одного дня з моменту вступу рішення в законну силу.

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО -П ОСОБА_3 на поточний рахунок 6000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 477079,00 грн. за листопад 2014р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р.

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО -П ОСОБА_3 на поточний рахунок 6000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014р. у розмірі 83778,89 грн. та за грудень 2014р. у сумі 23391,72 грн.).

- стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО -П ОСОБА_3 на поточний рахунок 6000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за листопад 2014р. та за грудень 2014р. на момент прийняття рішення по справі.

В обґрунтування позову Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зазначив, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області допущена бездіяльність, яка полягає у ненаданні до Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова висновку про відшкодування ФО-П ОСОБА_3 ПДВ в розмірі 477079,00 грн., за листопад 2014р., та ПДВ в розмірі 154051,00 грн. за грудень 2014р. Всупереч вказаним нормам, Індустріальна ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області не вчиняє дій, які є обов'язковими, спрямованих на відшкодування коштів, що в свою чергу унеможливлює отримання підтвердженої суми бюджетного відшкодування на банківський рахунок позивача. Управлінням державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова допущена бездіяльність, яка полягає в не перерахуванні на поточний рахунок позивача бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 477079,0 грн. за листопад 2014р. та ПДВ в розмірі 154051,0 грн. за грудень 2014р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без своєї участі.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2014р., за результатами якої складений акт № 653/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 18.02.2015р.

У вказаному Акті перевірки зазначено, що 15.09.2014р. Індустріальною ОДПІ м. Харкова складено акт перевірки №2444/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 15.09.2014р., відповідно до якого встановлено порушення п. 201.1 ст. 201 ПК України, в частині завищення податкового кредиту (р.17) за період вересень 2013р., жовтень 2013р., листопад 2013р. на загальну суму 90115,54 грн., у зв'язку з цим зменшено від'ємне значення (р. 19) на 32966,0 грн. та донараховано позитивне значення (р.18) - 57149,54 грн. за період вересень 2013р. - листопад 2013р.

Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області складено податкове повідомлення - рішення № від 24.03.2015р., де зазначено, що встановлено порушення ст. 200 п. 200.4, ст. 200 п. 200.1 Податкового кодексу України (зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 32966,0 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16 483,0 грн.).

На підставі висновків акту перевірки №2444/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 15.09.2014р., Індустріальною ОДПІ м. Харкова винесено податкове повідомлення - рішення № від 26.09.2014р.

В податковому повідомленні - рішенні № від 26.09.2014р. зазначено, що сума завищення від'ємного значення податку на додану вартість складає 90115,5 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 26.09.2014р. №, яке було винесено на підставі висновків акту перевірки №2444/20-36-17-02-11/НОМЕР_1 від 15.09.2014р.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.05.2015р. постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. по справі № 820/2111/15 залишив без змін.

Згодом, 28.04.2015р. була подана скарга на податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2015р. до Головного управління ДФС у Харківській області.

Відповідно до рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.06.2015р. вих. №208/ФОП/20-40-10-04-14 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення - рішення № від 24.03.2015р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 32966,0 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16 483,0 грн., скасоване.

Також, Головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_4 з 26.02.2015р. по 12.03.2015р. проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФО-П ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 154051,0 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ, поданій за звітній (податковий) період грудень 2014р. (вх. від 19.01.2015р.).

На підставі перевірки була складена довідка «Про результати документальної виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_3 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року» від 19.03.2015р. вих. №1207/20-36-17-02-12 НОМЕР_1, відповідно до якої заявлена до відшкодування сума податку на додану вартість на рахунок платника у розмірі 154051,0 грн. порушень не встановлено.

Стосовно встановлених обставин, слід вказати на те, що згідно абзацу 2 підпункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України та згідно Постанови Кабінету Міністрів України №39 від 17.01.2011р. "Про затвердження порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість" відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Відповідно до п. 14.1.18 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V Податкового кодексу України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПКУ.

Зокрема, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.10 - 200.13 статті 200 ПКУ протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У відповідності до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

З метою реалізації положень зазначеного Кодексу постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 р. №39 (набрала чинності з 27.01.2011р.) затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість та розроблено спільний наказ ДПАУ та ДКУ від 03.02.2011 р. №68/23, (набрав чинності 04.03.2011 р.).

Згідно зазначених документів затверджено Порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Відповідно до п.2 Порядку, органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом місяця, виходячи з наявних матеріалів, що можуть свідчити про підтвердження нарахування бюджетного відшкодування, забезпечують подання до центрального органу державної податкової служби зведеної інформації про можливі загальні обсяги відшкодування податку на додану вартість коштами у кожному регіоні у розрізі платників (щодо яких наявні зазначені матеріали) за деклараціями, сума заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість за якими з урахуванням уточнюючих розрахунків становить 100 тис. грн. і більше (далі - інформація).

Відповідно до п.3 Порядку, структурний підрозділ центрального органу державної податкової служби, який здійснює адміністрування облікових та звітних показників, після отримання інформації здійснює протягом трьох робочих днів: формування вихідних форм інформації; контроль за відповідністю сум в інформації даним офіційних звітів центрального органу державної податкової служби; передачу інформації структурним підрозділам центрального органу державної податкової служби для проведення ретельного аналізу, за результатами якого відповідні підрозділи надають наявні матеріали структурному підрозділу центрального органу державної податкової служби, який адмініструє відшкодування податку на додану вартість, для узагальнення; направляє отримані від структурного підрозділу центрального органу державної податкової служби, який адмініструє відшкодування податку на додану вартість, узагальнені матеріали органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України "Про податок на додану вартість" та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє: до Державного казначейства України; одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Неправомірне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право власності фізичної особи - підприємця особи, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних Законів.

Крім того, слід зазначати, що згідно до п. 200.17 ст. 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (п. 200.23 статті 200 ПК України).

З аналізу наведених норм встановлено, у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені ст.200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 03 червня 2014 року № 21-131а14.

Суд звертає увагу на те, що позивач по справі виконав всі вимоги та умови, визначені чинним законодавством України, для отримання відшкодування ПДВ з бюджету.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу України закріплює положення про те, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Таким чином, у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право позивача порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому вимога про стягнення заборгованості є належним способом захисту цього права.

Така ж позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 24.02.2009р. №09/81.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.11 КАС України належним способом захисту прав позивача є саме стягнення з Державного бюджету на користь ФОП ОСОБА_3 суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 477079,0 грн. за листопад 2014 р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,0 грн. за грудень 2014 р., та стягнення з Державного бюджету на користь ФО П ОСОБА_3 пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014 р. у розмірі 83778,89 грн. та за грудень 2014 р. у сумі 23391,72 грн.

Враховуючи вищевказані рішення Верховного Суду України, та безпідставність інших позовних вимог, в решті позовної заяви слід відмовити.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначені обставини справи, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФОП ОСОБА_3 на поточний рахунок 6000 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України у розмірі 477079,0 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч сімдесят дев'ять гривень 00 копійок) за листопад 2014 р. та бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 154051,0 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі п'ятдесят одна гривня 00 копійок) за грудень 2014 р.

Стягнути з Державного бюджету (Управління державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м. Харкова) на користь ФО П ОСОБА_3 на поточний рахунок 6000 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 107170,61 грн. (сто сім тисяч сто сімдесят гривень 61 копійка), нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість (за листопад 2014 р. у розмірі 83778,89 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят вісім гривень 89 копійок) та за грудень 2014 р. у сумі 23391,72 грн. (двадцять три тисячі триста дев'яносто одна гривня 72 копійки).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код 0) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко