Справа № 638/17214/13-а
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Долгової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Полтавського МУ УМВС України в особі заступника командира взводу №1 роти ДПС ДАІ капітана міліції Гончаренко Олександра Владиславовича про скасування постанови серії АА2 № 808800 від 17.10.2013 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника командира взводу №1 роти ДПС ДАІ капітана міліції Гончаренко Олександра Владиславовича ВДАІ Полтавського МУ УМВС України, в якому просить скасувати постанову серії АА2 № 808800 від 17.10.2013 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122,126 КУпАП, посилаючись на те, що вищевказаною постановою встановлено порушення ним п.12.4 ПДР, за що було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у розмірі 425,00 грн.

З вищевказаною постановою позивач не погоджується та оспорює її з тих підстав, що при її винесенні не було дотримано вимог ст.ст.245,276,280 КУпАП. Так, при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Також зазначив, що відповідач взагалі не пред'явив йому ні самого засобу фото- та відео фіксації порушення ПДР, ні документів на нього. Також засіб фіксації мав би бути автоматичним, а не знаходитися в руках у співробітника ДАІ. Крім того, не було прийнято до уваги й пояснення (як усні, так і письмові) позивача, а саме те, що позивач не порушував правил дорожнього руху, рухався в колоні машин із допустимою швидкістю. В порушення вимог законодавства до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення не було матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху. Жодних даних про засіб вимірювальної техніки ні в протоколі, ні в постанові не було наведено, зокрема, про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях. При оформленні протоколу, відповідач не питав про наявність полісу та не просив його пред'явити, тому позивачем і не було зазначено ані слова з цього приводу. Свідки порушення з'явилися за викликом відповідача після того, як позивач взів у руки протокол та вичеркнув місця для підпису свідків.

В судовое засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, надав суду заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає та проти позову заперечує з тих підстав, що відповідно до норм КУпАП водій повинен мати оригінал страхового полісу, який повинен пред'явити. Права та обов'язки позивачу при складанні протоколу були роз'яснені, про що свідчить підпис позивача у відповідній графі протоколу. Вважає, що постанова була винесена у відповідності до норм права, а тому не підлягає скасуванню. Просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності дійшов до наступного:

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, 126 КУпАП нічим, крім протоколу не підтверджується.

Натомість, стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.13 Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керування цим транспортним засобом.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення вимог законодавства, до нього не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху.

Крім того, як підставу складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення інспектором ДПС у протоколі не було зазначено показаннями якого саме приладу було зафіксовано швидкість руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1.

Статтею 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники транспортних засобів, у разі фіксації їх працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.ст. 10,11,13 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Всупереч цим нормам відповідачем по справі не було надано ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, та не надано до суду, паспорта на вимірювальний прилад, не було надано й доказів повірки даного приладу.

Відповідно до п. 20.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 року №111 забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво, термін дії якого минув.

Відповідач в порушення вимог ст. 71 КАС України ніяких доказів в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надав.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно ж до вимог закону, зокрема у ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грідня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідач по справі не обґрунтував відхилення пояснень та доводів позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на які він посилався як на доказ своєї непричетності у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В протоколі ж від 17.10.2013 року, складеного відносно ОСОБА_1, як підстава відповідальності вказана ст.126 КУпАП, однак не зазначено, яка саме частина вищевказаної статті передбачає відповідальність за його дії.

Також, відповідно до п.7 Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, до обов'язків працівників підрозділів ДПС відноситься, зокрема, контроль наявності у водіїв документів, передбачених ПДР та оглядати транспортні засоби, перевіряти у водіїв посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тощо.

Згідно ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена Карта»).

Відповідно до ст.21.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, згідно якої водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого поліс (сертифікат) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно полісу №АС/2381296 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ОСОБА_1 було укладено договір страхування зі строком дії з 26.01.2013 року по 25.01.2014 року. Забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF VI, 2010 року виробництва, д/н НОМЕР_1. Страховий платіж 452,00 гривні.

З матеріалів позову вбачається, що при зупинці транспортного засобу, яким керував позивач, відповідачем не було заявлено вимогу щодо пред'явлення полісу (договору) обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Пояснення свідка ОСОБА_3, надані заступнику командира взводу №1 роти ДПС ДАІ капітана міліції Гончаренко Олександру Владиславовичу судом не приймаються до уваги, оскільки у суду є підстави вважати, що він був запрошений вже після складання протоколу, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі в протоколі.

Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України №185 від 22.02.2001 року, яка діяла на час оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно п.2.11 у постанові у розділі про відомості стосовно особи, яка вчинила правопорушення, зазначається повністю (без скорочень) її прізвище, ім'я та по батькові, число, місяць і рік народження, а також адреса місця народження, фактичне місце проживання особи на час вчинення правопорушення, найменування підприємства, установи, організації, де вона працює або навчається і посада, указується документ, який засвідчує особу.

Також, згідно п. 2.16 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім іншого, відомості про транспортний засіб, його номерний знак.

Всі вищезазначені відомості, окрім прізвища, ім'я та по батькові особи, яка вчинила правопорушення, у постанові, складеної відносно ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 19, 71, 104, 128, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 808800 від 17.10.2013 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, 126 КУпАП - скасувати.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В.Цвірюк