Справа № 2-а-874/2010
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"24" травня 2011 р. Справа № 2-а-874/2010

номер рядка статистичного звіту 6.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 03.03.2011р.,

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №26/506 від 16.11.2010р.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "14" жовтня 2010 р. у справі № 2-а-874/2010

за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_5 міської ради

про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_5 міської ради та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14.10.2010р. у справі № 2-а-874/2010 в позові підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_5 міської ради та відшкодування шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, підприємець ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник вказує на те, що судом неповно з'ясовані всі обставини справи та порушено норми матеріального права, що полягає у неврахуванні п.7 рішення ОСОБА_5 міської ради від 23.12.2009р. №1139 та умов п.3.2.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.12.2009р., з яких в сукупності вбачається обов'язок ради протягом 20 днів після повної сплати підприємцем вартості придбаної земельної ділянки видати йому Державний акт на право власності на землю, проте, незважаючи на здійснення оплати 29.12.2009р., акт було видано лише 13.05.2010р., що свідчить про протиправну бездіяльність ради як суб'єкта владних повноважень всупереч нормам 10, 11, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", що спричинило матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що підприємець, зважаючи на приписи ст.125 Земельного кодексу України, був вимушений вносити орендні платежі за договором оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідач - ОСОБА_5 міська рада письмового відзиву на апеляційну скаргу не подала, її ж представник в судовому засіданні зазначила про обгрунтованість та законність оскаржуваної постанови суду, яку просила залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

23.05.2008р. між сторонами було укладено договір оренди, відповідно до якого підприємцю ОСОБА_4В було передано в користування земельну ділянку площею 0,0476га в м.Житомирі, по вул.Чехова,1 строком на 5 років(а.с.13-14).

Згідно пунктів 5, 7 вказаного договору орендна плата визначена в розмірі 13744,89грн. на рік на має вноситися підприємцем щомісячно з урахуванням індексації.

Відповідно до рішення 36 сесії ОСОБА_5 міської ради 5 скликання від 23.12.2009р. №1139 вирішено продати підприємцю ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0476 га в м.Житомирі, по вул.Чехова,1 за вартістю 98279,72грн. (а.с.10).

Крім того, вказаним рішенням передбачено наступне: фізичній особі- підприємцю ОСОБА_4 оформити в місячний термін договір купівлі-продажу земельної ділянки; після сплати повної вартості земельної ділянки одержати в установленому законом порядку Державний акт на право власності на земельну ділянку, а до його одержання виконувати умови договору оренди земельної ділянки від 23.05.2008р.

24.12.2009р. між ОСОБА_5 міською радою (продавцем) та підприємцем ОСОБА_4 (покупцем) було підписано договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 476кв.м за адресою м.Житомир, вулЧехова,1 за ціною 98279,72грн. (а.с.11).

Пунктом 2.2 договору визначено, що сума 62009,38грн. сплачена покупцем відповідно до договору №9 від 16.04.2009р. про оплату авансового внеску (а.с.12), решта ж вартості земельної ділянки в сумі 36270,34грн. має бути сплачена протягом місяця з дня підписання договору купівлі-продажу.

Згідно п.3.2.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 24.12.2009р. продавець ОСОБА_5 міська рада зобовязана протягом 20 календарних днів з моменту повної оплати покупцем вартості земельної ділянки видати покупцеві Державний акт на право власності на землю.

Як вбачається з банківських виписок від 23.04.2009р. та 29.12.2009р. підприємець ОСОБА_4 сплатив за придбану земельну ділянку відповідно 62009,38грн. та 36270,34грн. (а.с.16-17).

Державний акт на право власності на земельну ділянку позивачем було отримано 13.05.2010р.(а.с.18).

Як свідчать податкова декларація орендної плати за 2010р. та платіжні доручення від 26.02.2010р., 30.03.2010р., 29.04.2010р., 26.05.2010р., 09.06.2010р. (а.с.19-21), позивач, враховуючи зобов'язання, передбачені договором оренди землі від 23.05.2008р., та зважаючи на вимоги рішення міської ради від 23.12.2009р. №1139, сплачував орендну плату за вказану земельну ділянку до одержання Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99р. №43, зареєстрованим в Мінюсті України 04.06.99р. за № 354/3647, було затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка згідно преамбули вказаного наказу розроблена відповідно до вимог, зокрема, Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно пункту1.15 зазначеної Інструкції ( в редакції, чинній на час видачі державного акта) розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

Відповідно до пункту 2.1 вказаної Інструкції ( в редакції, чинній на час видачі державного акта) роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності:

- підготовчі роботи;

- встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки;

- складання кадастрового плану земельної ділянки;

- заповнення бланка державного акта.

Згідно пункту 2.9 цієї ж Інструкції ( в редакції, чинній на час видачі державного акта) заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції ( в редакції, чинній на час видачі державного акта) Державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується посадовими особами в такій послідовності: начальник державного органу земельних ресурсів, голова (керівник) органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади та особа, що здійснила реєстрацію акта.

Також пунктом 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що був чинний на час видачі вищезазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку, Державні акти на право власності на земельну ділянку видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Згідно пункту 1.21 Інструкції реєстрація землеволодінь та землекористувань - це складова частина автоматизованої системи державного земельного кадастру, яка складається з комп'ютерної бази даних, що містить відомості про складання та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, порядок, функціонування і ведення якої встановлює Держкомзем України.

Отже, наведені вище положення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі свідчать про те, що видачі Державних актів на право власності на земельну ділянку передують роботи, пов'язані з виготовленням технічної документації, встановленням меж земельної ділянки в натурі тощо, які, як і заповнення бланків Державних актів, не здійснюють органи місцевого самоврядування; останні лише підписують Державні акти, після чого останні видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 міська рада не мала повноважень щодо видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку та не допустила бездіяльності щодо порушення строків видачі такого акта. До того ж, пункт 7 рішення 36 сесії ОСОБА_5 міської ради 5 скликання від 23.12.2009р. №1139 передбачав самостійне (у встановленому законом порядку) отримання підприємцем ОСОБА_4 Державного акта на право власності на земельну ділянку, що ним і було зроблено.

Що ж до посилань позивача на те, що він вносив орендну плату за користування земельною ділянкою до видачі йому Державного акта на право власності на земельну ділянку, то такі його зобов'язання передбачені укладеним 23.05.2008р. договором оренди та пунктом 5 рішення 36 сесії ОСОБА_5 міської ради 5 скликання від 23.12.2009р. №1139.

Також слід зазначити, що виконання позивачем умов договору оренди землі та вимог п.5 рішення 36 сесії ОСОБА_5 міської ради 5 скликання від 23.12.2009р. №1139 у вигляді оплати орендної плати не є шкодою. Вказаний у позові розмір матеріальної шкоди не доведений позивачем належними та допустими доказами.

Підсумовуючи все наведене вище, постанова Богунського районного суду від 14.10.2010р. у даній справі є обгрунтованою та законною.

Доводи ж апеляційної скарги не є переконливими та такими, що можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 жовтня 2010р. у справі №2-а-874/2010 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу Сворін Олександр Васильович вул.М.Жукова, 13, кв.20,Житомир,10000

3- відповідачу ОСОБА_5 міська рада майдан Рад, 4/2,м.Житомир,Житомирська область,10014