Справа № 749/652/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 749/652/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шаповал З.О. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області, в якому просив визнати протиправними рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 27.04.2015 №64, рішення Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області від 11.05.2015 №14 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зобов'язати другого відповідача зарахувати до його стажу роботи за Списком №2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи на посаді електрогазозварника у Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації з 22.08.1992 по 31.12.1994 і призначити йому з 28.02.2015 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно приведеної вище норми.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, з огляду на недостатність спеціального (пільгового) стажу. При цьому, суд першої інстанції погодився з позицією відповідачів про те, що період роботи газозварником з 22.08.1992 по 31.12.1994 не може бути віднесений до такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (за Списком № 2), за відсутності документальних доказів проведення на підприємстві атестації робочих місць.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено колегією суддів, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 12 лютого 1992 року по 23 червня 1997 року працював у Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації (з квітня 1994 року перейменоване на Щорське госпрозрахункове кооперативне управління по газифікації, з серпня 1995 року - на Сільськогосподарську будівельну фірму «Агрогазсинтез», а з грудня 1997 року - на Щорське госпрозрахункове колективне управління по газифікації). При цьому, з відомостей трудової книжки позивача слідує, що в період з 12 лютого 1992 року по 09 серпня 1995 року у вказаному підприємстві він працював на посаді газозварника, а з 10 серпня 1995 року по день звільнення - електрогазозварника.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Щорське госпрозрахункове колективне управління по газифікації припинене у травні 2011 року (без правонаступництва).

02 березня 2015 року, після досягнення 55 років, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області із заявою при призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки підприємства, у яких працював позивач на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, станом на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України ліквідовано без правонаступництва і позивачем не додано до заяви про призначення пенсії уточнюючих довідок цих підприємств, які би підтверджували спеціальний трудових стаж, питання підтвердження пільгового стажу розглядалось Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Рішенням вказаної Комісії від 27 квітня 2015 року №64 підтверджено стаж роботи позивача на посадах газоелектрозварника та газозварника з 28 листопада 1983 року по 11 лютого 1992 року, з 12 лютого 1992 року по 21 серпня 1992 року, а на посаді електрогазозварника - з 12 травня 1981 року по 21 листопада 1983 року, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, Комісією підтверджено спеціальний трудовий стаж позивача, який разом складає 11 років 6 місяців 29 днів.

Враховуючи вказане рішення Комісії, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області від 11 червня 2015 року №14, прийнятим за наслідками розгляду заяви позивача від 02 березня 2015 року, заявнику відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через недостатність спеціального трудового стажу (який для призначення такої пенсії має становити не менше ніж 12 років 6 місяців). Повідомлено позивача, що з огляду на підтверджений трудовий стаж, право на призначення пенсії на пільгових умовах він набуде після досягнення 56 років.

Зі змісту вказаних рішень відповідачів слідує, що ними не було враховано, як спеціальний трудовий стаж, період роботи позивача на посадах газозварника та електрогазозварника у Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації в період з 22 серпня 1992 року і в подальшому - до дня звільнення. Зазначений період не враховано, оскільки відсутні дані про проведення за місцем роботи позивача атестації робочих місць.

Не погоджуючись із рішеннями відповідачів в частині неврахування як пільгового його стажу роботи в Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації в період з 22 серпня 1992 року по 31 грудня 1994 року, внаслідок чого йому відмовлено в призначенні пенсії, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день, зокрема, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Така пенсія призначається чоловікам після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Колегією суддів установлено, що у спірний період роботи позивача (з 22 серпня 1992 року по 31 грудня 1994 року) до Списків №2, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, відносились посади газозварників та електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, тобто посади, які займав позивач згідно даних трудової книжки.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, яка набрала чинності 21 серпня 1992 року. Атестація робочих місць здійснюється також з урахуванням Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Атестація робочих місць відповідно до вказаних Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень вказаного Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З огляду на викладене, оскільки необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, наявність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, відповідне право особи має бути підтверджене документально.

Відсутність підтвердження факту проведення атестації робочих місць на підприємстві та відповідності умов роботи особи таким, що свідчать про її шкідливий та важкий характер, за результатами такої атестації, виключає можливість віднесення її до пільгового стажу.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13) та від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Колегією суддів установлено, що в трудовій книжці позивача відсутні записи про проведення атестації робочих місць.

Із архівних довідок Щорської міської ради Щорського району Чернігівської області від 01.04.2014 №У-379 та від 01.04.2104 №У-380 випливає, що документи, які підтверджують проведення атестації робочих місць, від Щорського госпрозрахункового колективного управління по газифікації на зберігання в трудовий архів міської ради не надходили.

14 липня 2015 року під час судового засідання судом першої інстанції було допитано в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, за даними їх трудових книжок, що містяться в матеріалах справи, працювали разом в позивачем в Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації на аналогічних посадах. Свідки підтвердили, що до інших робіт, окрім безпосередніх обов'язків за посадою, позивач не залучався, і що на підприємстві проводилась атестація.

Однак, колегія суддів вважає зазначені показання свідків недостатніми для підтвердження віднесення стажу роботи позивача в період з 22 серпня 1992 року по 31 грудня 1994 року до пільгового, адже відповідно до частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Оскільки питання проведення атестації робочих місць в Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації є спірним, а факт проведення атестації, враховуючи положення Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для її проведення, має підтверджуватись документальними доказами, такими як карта умов праці, наказ по підприємству чи трудова книжка із відповідним записом, судом першої інстанції правомірно відхилено вищезгадані показання свідків.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що право особи на призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» залежить не від факту проведення атестації робочих місць, а від її результатів - у вигляді віднесення тої чи іншої посади до посад із шкідливими чи важкими умовами праці (за Списком).

За відсутності документального підтвердження факту проведення атестації робочих місць і неможливості встановлення її результатів, колегія суддів не вбачає підстав віднесення спірного періоду роботи позивача до пільгового.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, наявність у особи права чи інтересу, за захистом якого вона звертається до суду, має бути доведена саме позивачем. Натомість, на відповідача - суб'єкта владних повноважень, в силу приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

З огляду на викладене вище, позивачем не доведено і судом не встановлено права на зарахування до його стажу роботи за Списком №2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи на посаді газозварника у Щорському державному госпрозрахунковому орендно-кооперативному управлінні по газифікації з 22.08.1992 по 31.12.1994, а відтак і на призначення пенсії станом на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України.

У той же час, матеріали справи не свідчать про порушення відповідачами при винесенні спірних рішень вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 чи Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладене та не доводять порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи, а тому скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.