Справа № 2а-2145/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" жовтня 2011 р. Справа № 2а-2145/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-2145/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 20.01.2011р. позов задоволено частково: визнано дії відповідачів щодо виплати позивачу соціальних виплат не в розмірах, встановлених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними, а також зобов'язано відповідачів провести перерахунок та виплату позивачу допомоги у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та доплати до пенсії як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, починаючи з 03.12.2008р. в розмірах, встановлених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням фактично отриманих коштів; в решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач (ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області), посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову в частині задоволення позову по ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивач звернулася до суду із позовом 03.12.2009 року, як потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, особа. Позивач отримує допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та доплату до пенсії, передбачені ст.ст.37,39 Закону №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановою КМУ.

Відповідно до ст.37 Закону України від 28.02.1991р. №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі, передбаченому для громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, в зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальні заробітні плати.

Постановою №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.1992р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.1996р. №230/96-ВР), відповідачам слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме статті 37 та 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату доплат, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів праці та соціального захисту населення, а доплат, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - до відання органів Пенсійного фонду України, а отже, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області є належними відповідачами у справі.

Разом із тим, суд першої інстанції зобов'язав відповідачів нараховувати та виплачувати позивачу виплати, передбачені ст.37,39 Закону №796-ХІІ, починаючи з 03.12.2008 року, без будь-яких обмежень строку, проте така позиція не є прийнятною, оскільки те, що нарахування належних позивачу соціальних виплат в подальшому буде також здійснюватися з порушенням вимог законодавства, є лише припущенням й не підтверджується будь-якими доказами.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 03.12.2008р. по 01.11.2009р.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі не довели правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачу передбачених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплат.

Також, судова колегія вважає, що фактичний розмір доплат та компенсацій, що підлягають стягненню на користь позивача, повинен розраховуватись відповідачами, а не судом, а тому точну суму донарахованих коштів суд не визначає.

Отже, за наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі підлягає частковій змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу правління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду від 20.01.2011р. в частині зобов'язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_3 відповідно допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та доплату до пенсії як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, починаючи 03.12.2008р., в розмірах, встановлених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням фактично отриманих коштів, змінити, зазначивши про зобов'язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_3 відповідно допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та доплату до пенсії як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення за період з 03.12.2008р. по 01.11.2009р. в розмірах, встановлених ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням фактично отриманих коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області вул.Кірова, 8, м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500