Справа № 2а-2554/09/0970
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 р. Справа № 89291/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

при секретарі судового засідання Баран П. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Івано-Франківській області до Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області про стягнення необгрунтовано отриманої виручки та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

09 вересня 2009 року Державна інспекція з контролю за цінами у Івано-Франківській області звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області про стягнення необгрунтовано отриманої виручки та штрафних санкцій. Вказує, що відповідачем стягувалась плата за видачу карантинних сертифікатів на вантаж, що вивозився з не карантинної зони, що суперечить ст.29 Закону України «Про карантин рослин», у якій зазначено, що переміщення обєктів регулювання територією України за наявності карантинного сертифікату здійснюється у випадках вивезення та/або ввезення обєктів регулювання у карантинну зону.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2009 року у справі №2а-2454/09 у задоволенні заявленого позову Державної інспекції з контролю за цінами у Івано-Франківській області до Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області про стягнення необгрунтовано отриманої виручки та штрафних санкцій - відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням, його оскаржила Державна інспекція з контролю за цінами у Івано-Франківській області, яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову, якою задоволити позовні вимоги. Апелянт вказує на те, що відповідачем стягувалась плата за видачу карантинних сертифікатів на вантаж, що вивозився з не карантинної зони, що суперечить ст.29 Закону України «Про карантин рослин» а також п.4.28 Фітосанітарних правил ввезення з-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту, порядку переробки та реалізації підкарантинних матеріалів.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, представника Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в обовязок державного інспектора з карантину рослин покладено оформлення карантинного сертифікату у всіх випадках, на вимогу вантажовласника, не залежно від того чи обєкт регулювання ввозиться або вивозиться з карантинної зони, за умови наявності волевиявлення особи та відсутності підстав для відмови визначених ст.29 Закону України «Про карантин рослин».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Таким урядовим органом контролю є Державна інспекція з контролю за цінами в особі територіального органу Державної інспекції з контролю за цінами в Івано-Франківській області, яка діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому ( п. п. 1,2 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819).

Встановлено, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Івано-Франківській області з 23.07.2009 р. по 29.07.2009 р. здійснена перевірка Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на платні послуги, за результатами якої складено акт від 29.07.2009 р. за №5.4р/18. Згідно висновків зазначеного акту перевірки встановлено, що внаслідок видання за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2009 року відповідачем 1125 карантинних сертифікатів на вантаж який не вивозився з карантинної зони, останнім безпідставно отримано необґрунтовану додаткову виручку у розмірі 43494,8 грн.

Рішенням Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №119 від 03.08.2009 р. за порушення вимог ст.29 Закону України «Про карантин рослин», що призвело до одержання необгрунтованої виручки, вирішено вилучити у Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області в дохід державного бюджету суму 43494,8грн. та стягнути штраф у сумі 86989,60грн.

03 серпня 2009 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Івано-Франківській області було висунуто претензію, в якій було запропоновано суму необгрунтовано одержаної виручки 43494,8грн та штраф в сумі 86989,60грн. перерахувати в дохід держави, про що разом із заходами, вжитими до безпосередніх винуватців допущених порушень, надіслати в держінспекцію з контролю за цінами до 01 вересня 2009 року.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про карантин рослин» Державне управління у сфері карантину рослин здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики, органами Державної служби з карантину рослин України.

Згідно ст.6 цього Закону завданнями Державної служби з карантину рослин України є: охорона території України від занесення регульованих шкідливих організмів; виявлення, локалізація і ліквідація регульованих шкідливих організмів; запобігання проникненню регульованих шкідливих організмів у зони, вільні від таких регульованих шкідливих організмів на території України; здійснення державного контролю за дотриманням карантинного режиму і проведенням заходів з карантину рослин при вирощуванні, заготівлі, вивезенні, ввезенні, транспортуванні, зберіганні, переробці, реалізації та використанні об'єктів регулювання; реєстрація осіб, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану з виробництвом та обігом об'єктів регулювання.

У відповідності ст.29 Закону об'єкти регулювання переміщуються територією України за наявності карантинного сертифіката у випадках: вивезення та/або ввезення об'єктів регулювання у карантинну зону; транспортування імпортованих об'єктів регулювання, які зберігалися, перепаковувалися, розділялися на частини, змішувалися з іншими вантажами. Особа, яка у встановленому порядку надала державному інспектору з карантину рослин усі необхідні документи та провела оплату і не отримала у визначені терміни рішення про видачу або відмову у видачі карантинного сертифіката, має право здійснити задеклароване переміщення об'єктів регулювання. Об'єкти регулювання, що надходять у зону, в якій відсутні регульовані шкідливі організми, підлягають інспектуванню з метою встановлення: відсутності зараження регульованими шкідливими організмами; відповідності їх фітосанітарним правилам.

Згідно ст.37 Закону України «Про карантин рослин» імпортні та транзитні вантажі з об'єктами регулювання ввозяться на територію України за наявності карантинного дозволу. Карантинний дозвіл видається Головною державною інспекцією з карантину рослин України.

Карантинні дозволи на імпорт і транзит визначають фітосанітарні заходи, що мають бути здійснені до відправлення вантажу імпортером та після його ввезення.

Як вбачається із матеріалів справи, щодо частини підкарантинних продуктів експортованих із Польщі щодо яких були видані оспорювані карантинні сертифікати, а саме яблук (0808) - 990т. Укрголовдержкарантин видав 18 грудня 2008 року Карантинний дозвіл №75/13918 (а.с.62), та чаю, фруктових, квіткових та травяних чаїв 200т. Укрголовдержкарантин видав 30 травня 2008 року Карантинний дозвіл №75/06480 (а.с.58) згідно п.5 яких за місцем призначення до вказаних підкарантинних матеріалів повинні бути проведені такі карантинні заходи як карантинний огляд та переадресування за карантинними сертифікатами.

У акті перевірки від 29.07.2009 р. за №5.4р/18 Державноою інспекцією з контролю за цінами у Івано-Франківській області вказано, на те, що у відповідності до Довідки відповідача від 28 липня 2009 року №03-07/233 протягом останніх 5 років (2005 рік І півріччя 2009 року) у Івано-Франківській області регульованого шкідливого організму виявлено не було. Однак, як вбачається із вищезазначеної Довідки Державної інспекції з карантину рослин по Івано-Франківській області в цей період виявлено не було соснової стовбурової нематоди. Згідно наданої відповідачем інформації про фітосанітраний стан Івано-Франківської області (а.с.46-50), на території області станом на 01 січня 2008 року накладено карантинний режим на площі 2322,92 га, в тому числі на рак картоплі на площі 2224,9га у Верховинському, Галицькому, Калуському, Долинському, Рожнятівському, Коломийському, Надвірнянському, Косівському районах та м.Яремче, на американський білий метелик на площі 43,6га у Городенківському та Снятинському районах, на західного кукурудзяного жука- на площі 50,08га у Галицькому та Надвірнянському районі, на картопляну нематоду на площі 2,92га у Калуському, Надвірнянському, Долинському, Рожнятівському, Верховинському районах та м.Івано-Франківськ, м.Надвірна та м.Тисмениця, на амброзію полинолисту на площі 0,02га у Городенківському районі, та на тютюнову білокрилку на площі 0,70га у Тисменицькому районі.

Відповідно до п.4.28 «Фітосанітарних правил ввезення з-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту, порядку переробки та реалізації підконтрольних матеріалів», затверджених наказом Міністерства аграрної політики України віж 23 серпня 2005 року №414 підкарантинні матеріали, що перевозяться територією України з метою переробки, концентрації, зберігання в інших областях (портах, залізничних станціях, складах, терміналах) або на іншому підприємстві для подальшого експорту, повинні супроводжуватися карантинним сертифікатом.

Пунктом 5.13 Правил встановлено, що карантинний огляд, фітосанітарна експертиза, знезараження, та інші карантинні заходи з підкарантинними матеріалами проводяться за рахунок вантажовласника згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно п.5.14 Правил, на вимогу вантажовласника та згідно з поданою заявою державний інспектор з карантину рослин оформляє карантинний сертифікат на матеріали, що вирощені, заготовлені у некарантинній зоні. Підставою для видачі карантинного сертифіката є проведений державним інспектором з карантину рослин карантинний огляд таких матеріалів.

Пунктом 5.24 Правил встановлено, що переадресування підкарантинного матеріалу під час транспортування без карантинного сертифіката заборонено.

Відповідно пунктів 6.1, 6.2, 6.3 Правил, переробка та реалізація підкарантинних матеріалів здійснюється після проведення фітосанітарного контролю. При проведенні фітосанітарного контролю державний інспектор з карантину рослин оглядає, аналізує, направляє на фітосанітарну експертизу підкарантинні матеріали, а також перевіряє наявність фітосанітарних та карантинних документів на ці матеріали. Фітосанітарні та карантинні документи засвідчують фітосанітарний стан підкарантинних матеріалів, а також придатність до переробки, реалізації та використання підкарантинних матеріалів.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.З ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підтверджено наявність належним чином оформленої заяви про видачу карантинних сертифікатів, колегія суддів вважає, що Державна інспекція з карантину рослин по Івано-Франківській області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позивачем не доведено правомірність своїх дій щодо прийняття спірного рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №119 від 03.08.2009 р. за порушення вимог ст.29 Закону України «Про карантин рослин».

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог Державної інспекції з контролю за цінами у Івано-Франківській області щодо стягнення необгрунтовано отриманої виручки та штрафних санкцій.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.102, ст. 195, ч.4 ст. 196, ч.1 п.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2009 року у справі №2а-2454/09 без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С. І. Богаченко

Суддя О.М. Гінда

Суддя М.П. Кушнерик

Повний текст виготовлений 10 лютого 2012 року.