Справа № 2а/0570/5434/2012
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бойко М.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року справа №2а/0570/5434/2012 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Нікуліна О.А.

суддів: Жаботинської С.В., Компанієць І.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про стягнення сум сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5741,00 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2012 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про стягнення сум сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5741,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про стягнення сум сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5741,00 грн. задоволено, а саме:

стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 безпідставно сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5741,00 грн. згідно з квитанцією № 148675 від 24.04.2012.

З постановою суду першої інстанції не погодилася третя особа та звернулася з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

Відповідно до довідки-рахунку ДПІ-№ 471283 від 21.04.2012 року позивачем було придбано автомобіль марки «NISSAN X TRAIL».

Квитанцією № 148675 від 24.04.2012 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок отримувача 0053, МФО 834016 банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, отримувач платежу ПФУ Іллічівського району м. Маріуполя (АВТО), код виду платежу 101, код бюджетної класифікації 24140300, призначення платежу «п/ф 3%» у розмірі 5741,00 грн.

Згідно п.п.1 п. 8 р.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6 - 10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом;

Згідно з ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пунктом 7 статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Відповідно до п. 15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740 (далі - Порядок), суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів сплачується платниками цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкритті в Управліннях державного казначейства в Автономній республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, за місцем реєстрації легкового автомобіля.

Відповідно до пункту 12 Порядку платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в постанові від 1 листопада 1996 року №9 (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 20.06.11р. за скаргою ОСОБА_3 на незаконну відмову начальника Управління ОСОБА_4, викладену в листі від 01.03.04р. №668/13 в реєстрації приватної нотаріальної діяльності заявника (скаржника) в місті Запоріжжі за зазначеною ним адресою, зазначив, що підзаконний акт, що суперечить Закону України, який регулює правовідносини, не може бути застосований органом державної влади при здійснені відповідної дії.

Згідно з ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Зазначена суперечність між законом і підзаконним актом, які по-різному врегульовують одне й те саме питання, розглядається судом з урахуванням вимог частини 4 статті 9 КАС України та вищезгаданого роз'яснення Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до Закону обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб лише у випадку відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Вимоги вказаного Порядку суперечать Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним законом, щодо визначення порядку справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки встановлюють інший ніж передбачено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» порядок справляння збору, а також визначають у якості платника збору особу, яка придбала автомобіль.

Особа, яка придбала автомобіль не є платником збору, відповідно не повинна надавати документ, що підтверджує його оплату, при реєстрації автомобіля.

З огляду на зазначене та враховуючи, що розпорядником видатків з Державного бюджету України є Державна казначейська служба України, яке здійснює свої повноваження через утворені в установленому порядку територіальні органи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету сплаченого позивачем збору у розмірі 5741,00 грн. на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений згідно з квитанцією № 148675 від 24.04.2012 року підлягають стягненню з Державного бюджету України.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2012 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів О.А.Нікулін

ОСОБА_5

ОСОБА_6