Справа № 2а-1232/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2011 р. Справа № 2a-1232/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1В,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області

про визнання дій неправомірними, скасування постанови від 25.03.2011 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними по тривалій відмові проводити виконавче провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2011 року. Позовні вимоги мотивує тим, що після відкриття виконавчого провадження ВП №14447280, відповідач у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не реагував на тривале невиконання боржником рішення суду та не накладав штрафні санкції на боржника, як того вимагає п.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає такі дії відповідача неправомірними. Та як наслідок, вказує на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2011 року підлягає до скасування. Оскільки, на думку позивача, відомості зазначені в адресній довідці не відповідають дійсності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що оскаржувана позивачем постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною, так як боржником було виконано вимоги встановлені постановою суду. Щодо неправомірності дій по незастосуванню до боржника штрафних санкцій за невиконання рішення суду, пояснив, що боржником неодноразово направлялись довідки спрямовані на виконання рішення суду, однак не відповідали вимогам виконавчого документу. В звязку з чим державним виконавцем не виносились постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

27.07.2009 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі №2-а-5987/2008/0970, позов ОСОБА_3 задоволено частково та зобовязано Івано-Франківський міський відділ УМВС України в Івано-Франківській області надати ОСОБА_3, адресно-довідковому бюро ГУ МВС України в Івано-Франківській області та виконкому Івано-Франківської міської ради повну інформацію про виселення ОСОБА_3 (зняття з реєстрації чи її анулювання) з квартири АДРЕСА_1. 19.08.2009 року, ОСОБА_3 видано виконавчий лист по вищевказаній справі на підставі якого 28.08.2009 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №14447280 та надано строк для добровільного виконання постанови суду до 04.09.2009 року.

18.02.2011 року, листом за №4154 боржник - Івано-Франківський міський відділ УМВС України в Івано-Франківській області надав інформацію особам визначеним постановою суду, в звязку з чим 25.03.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом при огляді матеріалів виконавчого провадження ВП №14447280 встановлено, що тривалий час боржником не виконувалось, чи неналежно (не в повному обсязі) виконувалось рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 вищезазначеної статті встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №14447280, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 26-62) з моменту відкриття виконавчого провадження (28.09.2009 року) до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (25.03.2011 року), тобто більше 1,5 року, державним виконавцем відповідачу надсилались нагадування, розпорядження, листи. Однак, протягом вказаного періоду державним виконавцем не було вчинено дії, які він зобовязаний був вчинити в силу вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», тобто накласти на боржника штраф у розмірах встановлених статтею 89 вищевказаного закону.

Більше того, слід зазначити, що боржником не надсилалось державному виконавцю жодних пояснень з приводу неможливості виконання рішення суду чи наявності причин, які б перешкоджали виконанню такого рішення.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що державним виконавцем не накладався штраф на боржника за невиконання рішення суду, так як боржником неодноразово направлялись довідки спрямовані на виконання рішення суду, однак не відповідали вимогам виконавчого документу, з огляду на наступне.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує виконавця накладати штраф на боржника за невиконання рішення суду, а не надає йому таке право.

Суд констатує, що неналежне виконання боржником рішення суду не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання рішення суду.

Тому, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області під час виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі №2-а-5987/08/0970 щодо невжиття заходів передбачених статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», слід визнати протиправною, а позов в цій частині підлягає до задоволення.

В той же час, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №14447280 від 25.03.2011 року, враховуючи наступне.

18.02.2011 року, листом за №4154 боржник - Івано-Франківський міський відділ УМВС України в Івано-Франківській області надав інформацію особам визначеним постановою суду (а.с. 50-51). Даним листом надано повну інформацію про виселення ОСОБА_3 (зняття з реєстарції чи її анулювання) з квартири АДРЕСА_1. Вказана інформація, на виконання рішення суду, надіслана боржником ОСОБА_3, виконкому Івано-Франківської міської ради, адресно-довідковому сектору ВГІРФО УМВС України в Івано-Франківській області. Зокрема, в листі вказано, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.11.2001 року у справі №2-4042/2001, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково заключення інспектора ПВ УМВС в м. Івано-Франківську ОСОБА_5 від 11.25.1999 року про виписку з квартири АДРЕСА_2, що в м. Івано-Франківську ОСОБА_3 визнано недійсним, а дії Івано-Франківського МВ УМВС в області щодо її виписки неправомірними. В задоволенні вимог ОСОБА_3 про поновлення її приписки в квартирі АДРЕСА_2, що в м. Івано-Франківську, відмовлено. Крім того, повідомлено, що згідно даних Івано-Франківського МВ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 не числиться.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На виконання вищезазначеної норми закону, 25.03.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

Слід зазначити, що незастосування державним виконавцем до боржника штрафу передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», а також те, що позивач ОСОБА_3 не погоджується з відомостями зазначеними в листі боржника, не можуть бути підставою до скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Тому, виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №14447280 від 25.03.2011 року, винесена у відповідності до вимог закону, а позов в частині її скасування не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Факт сплати позивачем до бюджету судового збору в розмірі 3,40 грн., підтверджується меморіальним ордером №36 від 02.03.2011 року.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області під час виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі № 2а-5987/08/0970 від 27.07.2009 року, щодо невжиття заходів передбачених ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1,70 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: (підпис) ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 22.04.2011 року.