Справа № 826/6213/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6213/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Пауер" на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Пауер" до Східної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування Рішення, зобов'язання повернути надмірно сплачені грошові кошти, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з пп. 1.1 п. 1 Договору №VC13286-1 від 07 квітня 2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.12-23), укладеного між Позивачем, як Замовником, та Deutsche Windguard Counsulting GMBH (м. Фарел, Німеччина), як Виконавцем, в порядку та на умовах даного Договору Виконавець бере на себе зобов'язання з регулювання обладнання, що належить Замовнику та передано Виконавцю на час виконання робіт згідно з Актом прийому-передачі обладнання, форму якого встановлено в Додатку 1 до даного договору, а саме: чашечного анемометра Thies First Class Advanced з комплектацією кабелів (8 штук); серійні номери: 03126296, 03126302, 03126299, 03126293, 03126300, 03126276, 03126273; Флюгеру Thies First Class (2 штуки); серійні номери: 02122170, 02122169; 3D ультразвукового анемометру Thies 3D (2 штуки); серійні номери: 08120053, 02120023; Комбінованого датчику температури та вологості повітря Galltec KPK1/6ME (PT100) з захистом від сонячної радіації Thies та кабелем 100 м (2 штуки); серійні номери: 85343, 83229; Датчику тиску повітря Setra 278 (2 штуки) з кабелем 100 м, серійні номери: 4014551, 3406693 (надалі - Обладнання), для усунення похибок в показниках Обладнання, а Замовник зобов'язується сплатити Виконавцю вартість робіт з коригування.

А пп.пп. 1.2., 1.3. п. 1 зазначеного Договору передбачено, що метою проведення коригування Обладнання - є забезпечення дотримання європейських стандартів, у тому числі ІЕС 61400-12, що пред'являються до точності та періоду перевірки такого Обладнання; за метою даного Договору під коригуванням Обладнання розуміється цикл операцій, що здійснено Виконавцем з метою налаштування метрологічних характеристик Обладнання, що містяться в паспортах на це Обладнання, під вимоги європейських стандартів, у тому числі ІЕС 61400-12, державних стандартів України.

Товар вивезено за межі митної території України за Митною декларацією ЕК61АА №700150000/2014/000659 в режимі «переробки за межами митної території України».

Як вбачається з Акта виконаних робіт від 25 липня 2014 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.26), Компанією Deutsche Windguard Counsulting GMBH (м. Фарел, Німеччина) зазначений Договір виконано, Виконавцем належним чином виконано роботи з регулювання Обладнання та направлено його на адресу Позивача.

Позивачем для митного оформлення Обладнання надано Відповідачу Митну декларацію №700120003/2014/010436 від 03 листопада 2014 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.35-39), в режимі ІМ40АА «імпорт (випуск для вільного обігу)»; митну вартість товару Позивачем визначено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. До зазначеної Митної декларації Позивачем додано: Договір № VC13286-1, Додаткову угоду №1, додатки 2, 3, рахунок-проформу, технічний опис, декларацію країни відправлення, перевізні документи, заяву експортера, в якій декларант вказав, що відповідно до частини 10 ст. 58 Митного кодексу України у покупця відсутні інші витрати, які прямо або опосередковано можуть вплинути на митну вартість товарів, та які не включені у ціну товару за контрактом, зокрема, інженерні та дослідно-конструкторські роботи, дизайн, художнє оформлення, ескізи та креслення, виконані за межами України і безпосередньо необхідні для виробництва оцінюваних товарів.

Для уточнення вартості задекларованого Позивачем товару, Відповідачем запропоновано йому надати додаткові документи.

На виконання вимоги Відповідача, Позивачем надано додаткові документи та Пояснення, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.58).

Відповідачем оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700000002/2014/00122, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.128-129).

В зв'язку з тим, що надані Позивачем документи містять розбіжності та не містяться всі відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 12 листопада 2014 року №700000002/2014/000067/1, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.60-63).

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

А згідно з частиною другою ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини першої-третьої ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу; за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої-шостої ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною другою ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

А відповідно до пп. г) п. 2 частини десятої ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.

Згідно зі ст. 162 Митного кодексу України, переробка за межами митної території - це митний режим, відповідно до якого українські товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці за межами митної території України без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту.

Тобто, продукти переробки, ввезені на митну територію України підлягають оподаткуванню відповідно до умов митного режиму імпорту.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за Договором №VC13286-1 від 07 квітня 2014 року роботи з регулювання Обладнання здійснювались за межами митної території України, а відтак разом із продуктом переробки Позивачем також імпортовано і отриману від нерезидента за межами митної території України у вигляді виконаних робіт послугу. Результатом надання послуги є істотне поліпшення функціональних якостей товарів та можливість використовувати їх за призначенням, у зв'язку з чим, вартість такої послуги у розмірі 8000 євро має бути включена до митної вартості.

Як вбачається з Рахунку-проформи від 04.08.2014 року №CR1408-379, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.28), вартість Обладнання, що імпортується складає 231603,50 грн., що станом на 22.04.2014 року складає 14862,24 євро (1 євро = 15,583346 грн.). Зазначена сума не відповідає даним, зазначеним у графі 22 Митної декларації, де вказано суму 13885,12 євро (розбіжність встановлено Відповідачем 03.11.2014 р., тобто на момент подачі декларантом Митної декларації).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митні органи мають виключну компетенцію щодо перевірки та контролю за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, у зв'язку з чим, Відповідач при визначенні митної вартості товару Позивача, правомірно діяв в порядку черговості послідовного використання передбачених Митним кодексом України методів.

Таким чином, оскаржене Позивачем Рішення Відповідача є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем виконано.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Пауер" залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 27.08.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.