Справа № 872/4355/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/4355/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2015 року

справа № 808/9134/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року по справі № 808/9134/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна"

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що підставою для застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів стали виявлені в ході митного контролю розбіжності та неподання відповідачем усіх додатково витребуваних митницею документів.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

У відповідності до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом здійснено процесуальне правонаступництво Запорізької митниці Міндоходів на Запорізьку митницю ДФС.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні товару.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Стаття 266 Митного кодексу України містить вичерпний перелік видів та випадків застосування методів визначення митної вартості товарів. При цьому, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідач дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, у зв'язку з чим, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, від декларанта запросив подати додаткові документи. Отримані митним органом від декларанта документи були надані, на думку апелянта, не в повному обсязі, у зв'язку з чим митну вартість товарів визначено на підставі наявної в митниці інформація за резервним методом (розрахунок 1,33 EUR за кілограм на підставі митної декларації №112030000/2014/003012 від 20.02.2014 року, №112030000/2014/009199 від 30.05.2014 року та №112030000/2014/010596 від 19.06.2014 року).

Також, заявлена позивачем при митному оформленні товару митна вартість відповідає рівню імпортних цін, яка зазначена у листі Державного підприємства “Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків” від 29.05.2014 року №9/168.

Крім того, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем використана наявна інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей за методом 1-6 (з розрахунку 1,33 EUR/кг) органом доходів і зборів прийнято рішення про визначення митної вартості товару за резервним методом згідно вимог статті 64 Митного кодексу України. Джерело: МД №112030000/2014/003012 від 20.02.2014 року, МД №112030000/2014/009199 від 30.05.2014 року, МД №112030000/2014/010596 від 19.06.2014 року. (т.1 а.с.169)

Проте, як зазначив представник позивача, з 2012 року (з моменту першої поставки товару), митниця постійно відмовляє у прийнятті митних декларацій та коригує митну вартість. Однак усі її рішення оскаржені у судовому порядку і скасовані, доказом чого є відповідні судові рішення, які додані до письмових заперечень.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі № 808/9134/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко