Справа № 826/6282/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6282/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ганечко О.М.,

Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката адвокатського об'єднання «Бона Фідес» Салазського Олександра Степановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом адвоката адвокатського об'єднання «Бона Фідес» Салазського Олександра Степановича до Управління державної охорони України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Салазський Олександр Степанович звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неповного надання інформації на адвокатський запит від 26.03.2015 року та зобов'язати останнього у встановлені законом строки надати відповідь на адвокатський запит від 26.03.2015 року з наданням запитуваної інформації та копій документів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що інформація може бути віднесена до категорії державної таємниці та мати відповідний ступінь захисту лише після включення її до Зводу відомостей про державну таємницю.

У зв'язку з поданням апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, яка ухвалена в порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що Салазський Олександр Степанович здійснює адвокатську діяльність згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2882, виданого Донецькою обласною КДКА 23.04.2008 року.

На підставі договору від 21.11.2014 року Салазським О.С. здійснюється надання правової допомоги товариству з обмеженою відповідальністю «Доріус» (ідентифікаційний код юридичної особи 37450489).

26.03.2015 року в інтересах свого Клієнта адвокатом був надісланий до УДО адвокатський запит з наступними питаннями: - чи знаходяться автомобілі VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі CARAVELLE (Каравелла), реєстраційний номер НОМЕР_4, тип - пасажирський, легковий, колір сірий, рік випуску - 2011, номер кузова НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5; VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), реєстраційний номер АА0716PІ, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6; VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер),реєстраційний номер НОМЕР_7, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012, номер кузова НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 в м. Києві? Якщо так, то повідомити фактичне (переважне) місцеперебування або зберігання зазначених автомобілів. У разі якщо не знаходяться, повідомити фактичне (переважне) місцеперебування зазначених автомобілів; - повідомити, чи знаходиться у володінні (на будь-якій правовій підставі) УДО інші автомобілі (крім автомобілів ТОВ «Доріус») марки VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі CARAVELLE (Каравелла), колір сірий та марки VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), колір чорний; - чи має Управління підрозділи в інших регіонах України? Якщо так, повідомити перелік зазначених структурних підрозділів та їх місцезнаходження.

31.03.2015 року позивачем було отримано лист від УДО № 1/9-558 від 27.03.2015 року, в якому відповідач повідомив, що запитувані автомобілі в залежності від їхнього технічного стану та службової потреби задіяні за межами м. Києва до виконання завдань покладених на УДО, як на державний правоохоронний орган спеціального призначення. Щодо інших питань, поставлених у адвокатському запиті, то відповідь на них відповідачем не надана з посиланням на те, що інформація, яка може бути викладена у відповіді, за сукупністю показників, згідно окремих пунктів розділу 4 Зводу відомостей, що становить державну таємницю, віднесена до державної таємниці».

Надання неповної відповіді позивач вважає неправомірним, тому оскаржує до суду цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень, діяв правомірно, оскільки запитувана позивачем інформація містить інформацію з обмеженим доступом, крім того, вважав, що позивач не довів належним чином факту порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 24 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 зазначеного Закону будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з положеннями ст. 21 вказаного Закону, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 7 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що обмеженому доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, відповідно до положень статті 8 цього Закону, таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі.

Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Згідно зі ст. 9 Закону, відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Пунктом 4 частини першої статті 8 Закону України «Про державну таємницю» до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація, зокрема: у сфері державної безпеки та охорони правопорядку:

про особовий склад органів, що здійснюють оперативно-розшукову або розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність;

про засоби, зміст, плани, організацію, фінансування та матеріально-технічне забезпечення, форми, методи і результати оперативно-розшукової, розвідувальної і контррозвідувальної діяльності; про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність; про склад і конкретних осіб, що є негласними штатними працівниками органів, які здійснюють оперативно-розшукову, розвідувальну і контррозвідувальну діяльність;

про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та судочинства з питань, зазначених у цій статті сфер.

Серед підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» визначено підрозділ управління державної охорони оперативного забезпечення охорони, який здійснює оперативно-розшукову діяльність виключно з метою забезпечення безпеки осіб та об'єктів, щодо яких здійснюється державна охорона.

Також, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» встановлено, що окремі контррозвідувальні заходи виключно в інтересах забезпечення охорони посадових осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона, а також забезпечення безпеки своїх сил і засобів, інформаційних систем та оперативних обліків можуть проводити Управління державної охорони України, яким Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» надано право здійснювати оперативно-розшукову діяльність.

Наказом СБУ від 12 серпня 2005 р. № 440, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2005 р. за № 902/11182, затверджено Звід відомостей, що становлять державну таємницю, Розділом 4 якого затверджено відомості, що становлять державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, до яких віднесено відомості у сфері проведення оперативно-розшукової діяльності, зокрема: відомості про причетність працівників СБ до здійснення оперативно-розшукової діяльності (п/п.4.1.1.); відомості про організацію, завдання, результати оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці (п/п. 4.4.3.); відомості про факт (незалежно від часу) або плани використання службового транспортного засобу чи іншого майна, що дають змогу їх ідентифікувати, на конфіденційній основі для виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності (п/п 4.2.4); відомості про дійсне призначення чи належність підрозділу, який створюється для виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, розголошення яких може перешкодити виконанню цих завдань (п/п 4.1.17); відомості за окремими показниками про зміст, організацію, результати здійснення комплексу або окремого оперативно-розшукового, контррозвідувального чи розвідувального заходу, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці, щодо: комплексу або окремого оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення особливо тяжких або тяжких злочинів, інших злочинів (п/п.4.4.4.).

Як наголошувалось вище, до службової може належати інформація зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці, при цьому, наказом начальника Управління Державної охорони України від 05.09.2011 року № 410 затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію в Управлінні державної охорони України, який містить аналогічні положення.

Таким чином, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції, що запитувана позивачем інформація має обмежений доступ, тому правомірно не була надана відповідачем у повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повною мірою встановлено фактичні обставини і справу вирішено правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката адвокатського об'єднання «Бона Фідес» Салазського Олександра Степановича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2015 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М. Ганечко

І.В.Федотов

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ганечко О.М.

Федотов І.В.