Справа № 2а/0570/7195/2012
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хохленков О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року справа №2а/0570/7195/2012 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Нікуліна О.А.

суддів: Жаботинської С.В., Компанієць І.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, Управління Державної казначейської служби України в м. Маріуполі Донецькій області про стягнення примусово сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стяг нення з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2012 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, Управління Державної казначейської служби України в м. Маріуполі Донецькій області про стягнення примусово сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стяг нення з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, управління Державної казначейської служби України в м. Маріуполі Донецькій області про стягнення примусово сплаченого збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 3560, 00 грн., стягнення з Державного бюджету України суми сплаченого судового збору в розмірі 107,30 грн. - задоволено повністю, а саме:

стягнуто суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% від вартості автомобіля в сумі 3560 (три тисячі п'ятсот шістдесят) гривень 00 копійок з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2;

стягнуто суму судового збору в розмірі 107 (сто сім) гривень 30 копійок з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач 1 та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

Позивачка, відповідно до Договору купівлі - продажу від 26.04.2012 р. № 352293 -У01066 придбала автомобіль «КІА Rio» вартістю 142400,00 грн. (а.с.7-10).

При реєстрації вищевказаного автомобіля в органах ДАІ позивачеві було запропоновано сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% від вартості автомобіля, який позивачка сплатила 04.05.2012 року у розмірі 3560 грн. 00 коп. (а. с 17).

Згідно п.п.1 п. 8 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 7 статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Отже, відповідно до цього Закону обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб лише у випадку відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Відповідач посилається на п.12 Порядку, згідно з яким платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом: купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством); міни; дарування (безоплатної передачі); успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля за законом); з інших підстав, передбачених законодавством.

Суд прийшов до висновку що вимоги вказаного Порядку суперечать Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним законом щодо визначення порядку справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки встановлюють інший ніж передбачено Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» порядок справляння збору, а також визначають у якості платника збору особу, яка придбала автомобіль.

Суд вважав вимогу відповідача щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% від вартості автомобіля необґрунтованою тому, що порядок оплати збору врегульований Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції що діяла на момент спірних правовідносин). Відповідно до ст. 1 даного Закону (в редакції що діяла на момент спірних правовідносин) платниками збору є особи, які здійснюють відчуження автомобілів. Позивач придбав автомобіль, то не є платником збору.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в п станові від 01 листопада 1996 року № 9 (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Особа, яка придбала автомобіль не є платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та відповідно не повинна надавати документ, що підтверджує його сплату, при реєстрації автомобіля

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів О.А.Нікулін

ОСОБА_3

ОСОБА_4