Справа № 826/17197/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 серпня 2015 року м. Київ № 826/17197/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із матеріалами справи

за позовом ОСОБА_1
до про Державної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації визнання протиправними дій, визнання незаконною та нечинною постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про визнання протиправними дій, визнання незаконною та нечинною постанови.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовий збір разом з витратами, пов'язаними з розглядом справи, належить до судових витрат. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі або/чи прийняття до розгляду документа, що є об'єктом справляння судового збору, суддя, серед іншого, повинен перевірити відповідність сплаченої суми судового збору розміру ставок, встановлених Законом про судовий збір, порядку сплати судового збору, а у разі відсутності документа про сплату судового збору перевірити наявність пільг зі сплати цього платежу.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" визначено об'єкти справляння судового збору з розподілом на ті, за які судовий збір справляється (ч. 1 ст. 3 Закону), і ті, за які цей збір не справляється (ч. 2 ст. 3 Закону).

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України "Про судовий збір", платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Аналіз цієї норми, разом з приписами частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, дозволяє дійти висновку, що позивач від свого імені повинен сплатити судовий збір за подання позову.

Разом з тим, позови та заяви, які подаються до судів, можуть містити декілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом сплати судового збору.

Отже, в силу статті 6 Закону України "Про судовий збір" з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Вказана позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року N 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява містить три немайнові вимоги. Однак доказів сплати судового збору за подання позову суду не надано.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви у відповідності до положень ч. 6 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" та надати суду докази такої сплати.

2. Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем не надано для відповідача примірник позовних матеріалів.

Таким чином, при усуненні недоліків даної позовної заяви, позивачу необхідно надати примірник позовних матеріалів для відповідача.

3. Згідно пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Завданням адміністративного судочинства згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в пунктах 6, 8 частини 1 статті 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Однак, позовна заява не містить обґрунтування позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації із посиланням на конкретні норми законодавства у сфері публічно-правових відносин, які на думку позивача порушені відповідачем.

До того ж, із змісту заявлених позивачем вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача по прийняттю постанови та просить визнати незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову, однак не конкретизує яку саме постанову (назва, номер, дата прийняття, дата реєстрації тощо).

Таким чином, позивачу необхідно надати обґрунтування позовних вимог відносно відповідача, а також уточнення позовних вимог із конкретизацією постанови, яку позивач просить визнати нечинною та дії по прийняттю якої оскаржуються позивачем.

4. Крім того, необхідно зазначити, що обставини, якими обґрунтовується позов мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Натомість позивачем не надано суду оскаржувану постанову, прийняту Державною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, а також жодного доказу, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Підсумовуючи вищенаведене позивачу необхідно надати суду наступне:

- докази сплати судового збору;

- обґрунтування позовних вимог відносно визнання протиправними дій із посиланням на конкретні норми законодавства у сфері публічно-правових відносин, які на думку позивача порушені відповідачем при вчиненні таких дій;

- уточнення позовних вимог із конкретизацією постанови, яку позивач просить визнати незаконною та нечинною (назва, номер, дата прийняття, дата реєстрації тощо), а також дії по прийняттю якої оскаржуються позивачем;

- постанову, яка оскаржується позивачем;

- копію позову та копії всіх доданих до позовної заяви документів для направлення їх відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дати отримання ухвали

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук