Справа № 804/7327/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 р. Справа № 804/7327/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач, ОДПІ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав. Про дату, час та місце розгляду справи 28.07.15 відповідач повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23). До суду повернуто поштове відправлення із повісткою на 18.08.15, направлене судом на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, через закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Отже, про дату, час та місце розгляду справи 18.08.15 - відповідач повідомлений.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Зі змісту пояснень ОДПІ вбачається, що спірна сума заборгованості в розмірі 2 186,11 грн. структурно складається з сум єдиного податку, не сплачених відповідачем під час перебування ним на спрощеній системі оподаткування терміном сплати 20.08.15 - 237,31 грн., 20.09.14 - 243,60 грн., 20.10.14 - 243,60 грн., 20.11.14 - 243,60 грн., 20.11.14 - 243,60 грн., 20.12.14 - 243,60 грн., 20.01.15 - 243,60 грн., 20.02.15 - 243,60 грн., 20.03.15 - 243,60 грн. (а.с.19).
Відповідно до ст. 295 ПКУ платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року; нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Відповідачем не надано до суду доказів сплати ним спірної суми єдиного податку терміном сплати з 20.08.15, 20.09.14, 20.10.14, 20.11.14, 20.12.14, 20.01.15, 20.02.15, 20.03.15. Як вбачається з облікової картки платника податків - відповідача, зворотній бік якої долучений позивачем до матеріалів справи, відповідачем не сплачені суми єдиного податку терміном сплати зазначених дат (а.с.29-30).
Суд зважує на те, що відповідачем при розрахунку суми податкового боргу за вказаний період допущена помилка, адже сума єдиного податку терміном сплати 20.11.14 двічі визначена ОДПІ. Отже відповідачем за вказаний ОДПІ в позові на поясненнях період (з серпня 2014 по березень 2015р. включно) не сплачена сума єдиного податку в розмірі 1942,51 грн., а не в розмірі 2186,11 грн., що підтверджується і даними облікової картки платника податків - відповідача (а.с.29).
Враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, за якими податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, сума узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 1942,51 грн. набула статусу податкового боргу.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ).
У зв'язку з несплатою відповідачем суми єдиного податку, позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв'язку з повідомленням про вручення направлена податкова вимога від 22.09.14 №5840-25, отримана відповідачем 19.10.14 (а.с.4).
Відповідно до п.59.5. ст.59 ПКУ у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення; у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Суд зазначає, що доказів оскарження такої вимоги відповідачем до суду не надано, як не надано і доказів сплати ним суми податкового боргу за такою вимогою, а судом на виконання вимог ст.11 КАС України ознак існування таких доказів не виявлено.
Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми податкового боргу в розмірі 1 942,51 грн., а судом самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України не виявлено ознак існування таких доказів, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме в частині 1 942,51 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Стягнути з платника податків - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму податкового боргу в розмірі 1942,51 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок дві гривні 51 коп.).
В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, визначеними в ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев