Справа № 2а/1270/3868/2012
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравцова Н.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року справа №2а/1270/3868/2012 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Нікуліна О.А.

суддів: Жаботинської С.В., Компанієць І.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг-Спецтех-Ремонт» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № НОМЕР_1 від 14.04.2012 та № НОМЕР_2 від 13.04.2012, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2012 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № НОМЕР_1 від 14.04.2012 та № НОМЕР_2 від 13.04.2012.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2012 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг-Спецтех-Ремонт» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № НОМЕР_1 від 14.04.2012 та № НОМЕР_2 від 13.04.2012 задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.04.2012 Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську про донарахування податку на додану вартість за основним платежем - 89727,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 4067,25 грн.;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.04.2012 Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську про донарахування податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 50812,00 грн.;

стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у сумі 1447,00 грн.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луг-Спецтех-Ремонт» зареєстровано виконавчим комітетом Луганської міської ради 24.06.2005, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Луганська та є платником податків (а.с. 26, 29).

На підставі наказу від 21.01.2012 №374, виданого ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську, та відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.78.1 ст.78, п. 79.1 ст. 79, п.82.2 ст.82 ПК України відповідачем проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЛСТР» (код за ) з питань дотримання податкового законодавства з ПДВ та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Діамат ЛТД», код за та ПП «Квалітет Компані», код за за період з 01.12.10 по 31.10.11. На підставі вказаної перевірки відповідачем складено акт №686/23/33619354 від 02.03.2012 (а.с. 31-48).

Висновками акту перевірки встановлено порушення п. 198.2, п. 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість за рахунок здійснення безтоварних операцій по взаємовідносинам з постачальниками ПП «Квалітет Компані», код за та ТОВ «Діамат ЛТД», код за на загальну суму ПДВ 89727 грн.. в т.ч. за травень 2011 року на суму ПДВ 31360 грн., за червень 2011 року на суму ПДВ 42100 грн., за липень 2011 року на суму ПДВ 16267 грн.; п.138.1, п.138.2, п.138.4 статті 138, п.п.139.1.9 п.139.1 статті 139 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток за рахунок здійснення безтоварних операцій по взаємовідносинам з постачальниками ПП «Квалітет Компані», код за та ТОВ «Діамат ЛТД», код за на загальну суму 50812 грн., у т.ч. 2 квартал 2011 року на суму 32105 грн., 3 квартал 2011 року на суму 18707 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 14 квітня 2012 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 89727,00 грн. та штрафними санкціями - 4067,25 грн. та № НОМЕР_2 від 13 квітня 2012 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 50812,00 грн. (а.с. 50,51).

Висновки акту перевірки від 02.03.2012 про встановлення нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Діамат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» грунтуються на висновках актів перевірок вказаних контрагентів позивача.

З урахуванням предмету спору суд досліджував реальність господарських операцій, укладених між ТОВ «Луг-Спецтех-Ремонт» та ТОВ «Діамат ЛТД», ПП «Квалітет Компані», що є підставою для виникнення у позивача права на податковий кредит, визначення податкових зобов'язань та віднесення до валових витрати втрат по операціям з придбання послуг (робіт, товарів).

Згідно п. 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п. 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 статтів 198 ПК України 198.2 датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповівдно до п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 статті 196 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 201.8 статті 201 ПК України 201.8 право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.п 54.3.2 п. 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно абз. 1 п. 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Із системного аналізу вказаних норм закону вбачається, що податковий орган, як орган владних повноважень, здійснюючи контроль за обчисленням та сплатою податку на додану вартість та податку на прибуток, повинен діяти у спосіб, передбачений законом, а саме, за наслідками перевірок або надати висновок про правомірність формування податкового кредиту, або визначити суму податкового зобов'язання із застосуванням штрафних санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було подано до ДПІ в Жовтневому районі у м. Луганську податкові декларації з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства (а.с. 75-103).

Позивачем були здійснені господарські операції з ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» та сформовано за відповідні періоди податковий кредит (додаток № 5 до декларацій з ПДВ).

Протоколом вилучення від 18.01.2012 та від 26.01.2012 податковою міліцією у позивача вилучено оригінали первинних бухгалтерських документів по господарським операціям з ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані».

Під час розгляду справи позивачем було надано суду первинні документи, засвідчені печаткою та уповноваженою особою підприємства, які є документами первинного бухгалтерського обліку, та які підтверджують правомірність формування податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість по контрагентам: ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» за період з 01.12.2010 по 31.10.2011.

04.05.2011 між позивачем (Покупець) та ТОВ «Діомат ЛТД» (Постачальник) було укладено договор постачання № 10 (а.с. 129).

На підтвердження факту отримання послуг по договору, позивачем було отримано податкові накладані (а.с. 130,132,134,136,138,140,142,144,146,148,150,152).

На виконання умов договору позивачем отримані видаткові накладні (а.с. 131,133,135,137,139,141,143,145,147,149,151,153).

На виконання умов договору позивачем здійснено оплату за отриманий товар згідно платіжних доручень на суму 492390,14 грн. (а.с. 157-160).

У звя»зку з переплатою позивачем суми за отриманий товар у розмірі 66 528,00 грн., вказану суму боргу було реалізовано шляхом укладання договору № 0809/1 від 08.09.2011 з ТОВ «Діомат ЛТД» та ТОВ «ТД Консул», згідно якого первісний боржник - ТОВ «Діомат ЛТД» перевів на нового боржника - ТОВ «ТД Консул» суму заборгованості перед ТОВ «Луг-Спецтех-Ремонт» у розмірі 66 528,00 грн. (а.с. 154-156).

01.10.2010 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Квалітет Компані» укладено договір маркетингових послуг № 0110/1 (161-163).

На підтвердження факту отримання послуг по договору, позивачем було отримано податкові накладані (а.с. 164,166,).

На підтвердження виконання умов договору між сторонами складено акти виконаних робіт (а.с. 165,167) .

На виконання умов договору позивачем здійснено оплату за отримані послуги згідно платіжних доручень на суму 150000,00 грн. (а.с. 174-176).

У зв»язку з переплатою позивачем суми за отримані послуги у розмірі 37500,00 грн., вказану суму боргу було реалізовано шляхом укладання договору № 0809/2 від 08.09.2011 з ТОВ «Діомат ЛТД» та ТОВ «ТД Консул», згідно якого первісний боржник - ТОВ «Діомат ЛТД» перевів на нового боржника - ТОВ «ТД Консул» суму заборгованості перед ТОВ «Луг-Спецтех-Ремонт» у розмірі 37500,00 грн. (а.с.168-169).

На підтвердження здійснення договірних відносин між ТОВ «Луг-спецтех-Ремонт» та ТОВ «ТД Консул», позивачем надано установчі документи ТОВ «ТД Консул» та договір купівлі-продажу від 01.08.2011 за № 0108-11 (а.с. 212-216).

На момент здійснення відповідних господарських операцій контрагенти позивача (ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані») були зареєстровані платниками податків та мали відповідні свідоцтва, госп, у позивача були законні підстави для віднесення сум до податкового кредиту по господарським відносинам з зазначеними контрагентами.

Наданими позивачем первинними документами та іншими доказами по справі підтверджено реальність господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» у відповідні періоди.

Відповідно до п. 4 - п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010, передбачено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Суд правильно зазначав, що акт перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішеннь був складений без врахування усіх фактичних обставин, що потягло за собою необґрунтовані висновки та безпідставні рішення податкового органу.

Податковий орган не враховує, що порядок формування податкового кредиту регламентований нормами Податкового кодексу України, згідно якого платник податків зобов'язаний дотримуватися і виключно за умови порушення якого, формування податкового кредиту може бути визнано неправомірним.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207, якою затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільнпм транспортом у внутрішньому сполученні, встановлено, що для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб необхідні наступні документи:

- накладана або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи приписи Постанови КМУ від 25.02.2009 № 207, позивач як перевізник товару власним транспортом не зобов'язаний мати (отримувати, випусувати) товаро-транспортні накладані.

Представником позивача було надано суду документи які підтверджують перевезення придбаного товару власним транспортом ТОВ «Луг-Спецтех-Ремонт», а саме, договори оренди транспортного засобу від 06.10.2010, штатний розклад підприємства, яким передбачено посаду водія, наказ про прийняття на посаду водія ОСОБА_1, посвідчення водія та тезнічний паспорт на транспортний засіб, журнал реєстрації довіреностей (а.с. 177-191).

Суд правильно не погодився з доводами відповідача, що акти перевірок ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані», якими встановлено порушення норм податкового законодавства щодо правомірності формування податкового кредиту, зокрема, по господарським операціям з позивачем, що порушення норм податкового законодавства платником податків породжує наслідки та відповідальність саме відносно даного платника податків і ніяким чином не тягне наслідків для його контрагентів.

Постановами Луганського окружного адміністративного суду, якиі набрали законної сили, визнані протиправними дії податкової інспекції щодо проведення перевірок по ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані», за результатами яких складні акти та заборонено використовувати результати перевірок при проведені інших платників, на які посилається відповідач у справі.

Виходячи із системного аналізу норм законодавства вбачається, що на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку при формуванні податкового кредиту здійснювати контроль та перевірку за дотриманням усіма постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника або через відсутність документального підтвердження сплати податку зазнавати певних негативних матеріальних наслідків у вигляді зменшення податкового кредиту за відповідний період у межах сум податку, фактично сплачених ним у попередньому податковому періоді постачальникам товару (робіт, послуг).

Суд прийшов до правильного висновку, що правові наслідки за вищенаведеними договорами настали, позивачем та його контрагентом виконані договорні обов'язки, податкові накладні оформлені у відповідності до вимог діючого законодавства, а тому у позивача були всі підстави для формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» у відповідні періоди.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення від 13.04.2012 № НОМЕР_2, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 50812,00 грн., суд виходив з наступного.

Підставою для нарахування позивачу суми грошового зобов'язання за платежем по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 50812,00 грн, стали обставини, які були встановлені під час перевірки, а саме, безпідставність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» у відповідні періоди.

Згідно п. 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 138.3 статті 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п. 139.1.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на:

організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначених статтею 157 цього Кодексу, та витрат, пов'язаних із провадженням рекламної діяльності, які регулюються нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1 статті 140 цього Кодексу).

Обмеження, передбачені абзацом другим цього підпункту, не стосуються платників податку, основною діяльністю яких є:

організація прийомів, презентацій і свят за замовленням та за рахунок інших осіб;

придбання лотерейних білетів, інших документів, що засвідчують право участі в лотереї;

фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених статтями 142 і 143 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених нормами цього розділу.

Суд встановив, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит по господарським операціям з ТОВ «Діомат ЛТД», ПП «Квалітет Компані» та в повному обсязі сплачені суми за отримані товари (послуги) у відповідні періоди по вказаним контрагентам, суд правильно вважав, що відповідачем безпідставно було визначено позивачу грошове зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 50 812,00 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2012 року залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів О.А.Нікулін

ОСОБА_2

ОСОБА_3