Справа № 808/6867/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6867/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2015 року

справа № 808/6867/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державної фінансової інспекції у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р.

у справі № 808/6867/14

за позовом Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

до Державної фінансової інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування вимог і розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправними та скасувати вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, викладені в пунктах 1, 2, 3, 5 листа Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 02.10.2014 № 74 про зупинення операцій з бюджетними коштами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 24.07.2014 по 20.08.2014 ДФІ в Запорізькій області проведено позапланову виїзну ревізію Головного управління юстиції у Запорізькій області за період з 01.07.2013 по 15.07.2014. 28.08.2014, за результатами якої складено акт ревізії №08-21/116 від 20.08.2014. 06.10.2014 позивачем отримано Розпорядження ДФІ в Запорізькій області №74 від 02.10.2014 про зупинення операцій з бюджетними коштами на підставі акту ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 та лист від 02.10.2014 №08-08-14-14/7419, в якому зазначено, що протягом терміну дії Розпорядження наслідки порушень бюджетного законодавства повинні бути усунуті. 07.10.2014 позивачем отримано лист ДФІ в Запорізькій області №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 “Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції у Запорізькій області”. Управління з Вимогою ДФІ в Запорізькій області щодо визнання зазначеного фінансовими порушеннями та зобов'язанням їх усунути частково не погоджується. Вважає дії ДФІ в Запорізькій області, Вимогу в частині абзацу 1, пунктів 1, 2, 3, 5 та Розпорядження Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про зупинення операцій з бюджетними коштами необґрунтованими та такими, що суперечать нормам закону.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано абзац 2 пункту 3 обов’язкової вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції в Запорізькій області відносно позивача - Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, наступного змісту: “в повному обсязі відшкодувати виплачену надбавку за роботу з дезинфікувальними засобами у сумі 4904,53 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України”; визнано протиправним та скасовано абзац 2 пункту 5 обов’язкової вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції в Запорізькій області відносно позивача - Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, наступного змісту: “в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену заробітну плату у сумі 301,89 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України”; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також не погодившись з прийнятим рішенням суду Державна фінансова інспекція у Запорізькій області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення яким у задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача просили позов задовольнити з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Державної фінансової інспекції у Запорізькій області підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДФІ в Запорізькій області з 24.07.2014 по 20.08.2014 проведено позапланову виїзну ревізію Головного управління юстиції у Запорізькій області за період з 01.07.2013 по 15.07.2014.

За результатами ревізії складено акт №08-21/116 від 20.08.2014.

На підставі акту ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 ДФІ в Запорізькій області винесено розпорядження №74 від 02.10.2014 про зупинення операцій з бюджетними коштами, яке отримано позивачем 06.10.2014 року.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що перекладання власних владних зобов’язань органу державного фінансового контролю на позивача, як підконтрольної організації – є протиправним з боку ДФІ в Запорізькій області. Звідси, є протиправними та підлягають скасуванню: абзац 2 пункту 3 вимоги №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 в частині: “в повному обсязі відшкодувати виплачену надбавку за роботу з дезинфікувальними засобами у сумі 4904,53 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України” та абзац 2 пункту 5 вимоги №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 в частині: “в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену заробітну плату у сумі 301,89 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України”.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого позову.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області- задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Запорізькій області – задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року по справі № 808/6867/14- скасувати.

В задоволені адміністративного позову Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області-відмовити.

Постанова набирає чинності відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 21.08.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак