Справа № 2-а-890/10
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-890/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ ОАТ м. Миколаїв ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ ОАТ м. Миколаїв ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 200049 від 18.08.2010 р..

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 18.08.2010 р. відповідачем відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 18.1 ПДР України, а також 18.08.2010 р. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ВЕ № 200049, якою його було притягнуто до адмінстративної відповідальності за ч.1 ст 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В своєму позові ОСОБА_1 стверджував, що вищевказана постанова інспектора ДПС на його думку є незаконною, тому що була винесена без достатніх доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи.

Вказав, що 18.08.2010 р. о 11.40 годині по пр. Мира в м. Миколаєві він керував автомобілем «ГАЗ - 3110», держ. № НОМЕР_1, не порушуючи жодних вимог Правил дорожнього руху. Однак був зупинений відповідачем, який звинуватив його в тому, що він порушив правила проїзду пішоходного переходу не надавши перевагу у русі пішоходу, тобто порушив вимоги п. 18.1 ПДР України, після чого склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З протоколом про адміністративне правопорушення та постановою ОСОБА_1 не погодився, стверджуючи, що вимоги ПДР України він не порушував, так як ніякого пішохідного переходу на тій ділянці дороги, яку переходив пішохід, не було.

В звязку з цим ОСОБА_1 просив зазначену постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив про задоволення позову.

Відповідач - Інспектор ДПС роти ДПС ВДАІ ОАТ м. Миколаїв ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був оповіщений належним чином, про що свідчать повідомлення пошти про отримання ним судових повісток; заперечень проти позову не надав.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2010 р. відносно ОСОБА_1 інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ ОАТ м. Миколаїв ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 18.1 ПДР України.

Також 18.08.2010 р. відповідачем відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 200049, в якій відповідач вказав, що 18.08.2010 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ - 3110», держ. № НОМЕР_1, по пр. Мира в м. Миколаєві, не надав перевагу у русі пішоходу, який знаходився на нерегульованому пішоходному переході, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Позивач зазначив, що вимоги п. 18.1 ПДР України він не порушував, так як на нерегульованому пішохідному переході пішохода не було.

Будь-яких доказів порушення позивачем вимог ПДР України відповідач не надав. Свідки в протоколі про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначені.

Крім того жодного пристрою, який би фіксував будь-яке правопорушення відповідачем застосовано не було.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспектором ДПС не було надано будь-яких доказів на підтвердження даного правопорушення.

Отже, постанова ВЕ № 200049 від 18.08.2010р. по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КупАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обгрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач по справі є субєктами владних повноважень, однак не надав жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне порушеня та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.71, 86, 159 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 200049 від 18.08.2010р., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: