Справа № 639/4683/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р.Справа № 639/4683/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.07.2015р. по справі № 639/4683/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Харкова (далі по тексту - УПФУ у Жовтневому районі м.Харкова), в якому просила суд:

- визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова у здійсненні їй перерахунку пенсії з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до довідки про заробітну плату №05-01-40/104 від 27.04.2015 року на день призначення пенсії - серпня 2008 року та у розмірі 82 відсотка від суми місячного заробітку з урахуванням премій до державних, професійних та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.07.2015 року по справі №639/4683/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок пенсії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 82 відсотка як державному службовцю з 18.11.2014 року відповідно до довідки про заробітну плату №05-01-40/104 від 27.04.2015 року , включивши до складу заробітної плати суми місячного заробітку з урахуванням премій до державних, професійних та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою в частині задоволення адміністративного позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.07.2015 року по справі №639/4683/15-а та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглянути без участі представника управління.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на ст.ст.33, 37 Закону України "Про державну службу", вказує на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення матеріально-побутових питань не є складовою частиною заробітної плати працівників, а тому їх не враховують під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Отже, вважає, що пенсія позивачу призначена та виплачується за нормами чинного законодавства. Таким чином, не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, яке вважає винесеним при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позивач, у судовому засіданні, з викладених підстав заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має загальний трудовий 32 роки, стаж державної служби складає 12 років. На обліку в Управлянні Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкові вона перебуває з 2008 року (а.с.7). В 2008 року на підставі її заяви від 25.08.2008 року та довідки про складові заробітної плати відповідачем їй було призначено пенсію як державному службовцю відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 р. № 1788-Х11 «Про пенсійне забезпечення»та Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-Х11 із змінами та доповненнями.

Але при визначені складової заробітної плати для нарахування пенсії відповідачем не було враховано суми премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань.

05 травня 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою, в якій просила провести перерахунок її пенсії з часу виходу на пенсію (з серпня 2008 р.) з урахуванням сум виплат премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. До заяви вона надала довідку про заробітну плату за період роботи з 01 серпня 2006 року по 31 липня 2008 року 27.04.2015 р. №05-01-40/104.

Проте рішенням Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 06.05.2015 № б/н їй було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на Постанову КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» відповідно до якої нібито до складових заробітної плати державного службовця, що враховуються при обчисленні заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначені вище види виплат не включаються при призначенні пенсії державного службовця (а.с.9).

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові потреби та суми індексації заробітної плати ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом про визнання такої відмови неправомірною, зобов'язання відповідача прийняти довідку Управління Державної казначейської служби України у Фрунзенському районі м.Харкова №04-38/3299 від 09.12.2014 року для розрахунку та здійснення перерахунку їй пенсії та зобов'язання відповідача провести з 28.04.2009 року перерахунок та виплату їй пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що права підлягають захисту з 18.11.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову в частині визнання неправомірними дії УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та зобов`язання УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 82 відсотка як державному службовцю з 18.11.2014 року відповідно до довідки про заробітну плату №05-01-40/104 від 27.04.2015 року, включивши до складу заробітної плати суми місячного заробітку з урахуванням премій до державних, професійних та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії ОСОБА_1, діяв неправомірно, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, а тому позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, яке підлягає перегляду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в cуді апеляційної інстанції, підставою виникнення спірних правовідносин є невірне застосування відповідачем, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1, норм ст.33 Закону України "Про державну службу". Так, відповідач вважає, що премія до державних, професійних та ювілейних дат, матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення матеріально-побутових питань, індексація заробітної плати та грошова винагорода не є складовими частинами заробітної плати працівників, а тому їх не враховують під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів вважає зазначені доводи відповідача хибними, з огляду на таке.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ст. 2 Закону №108/95-ВР, до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ст. 33 Закону України № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи наведені положення, колегія суддів вказує на те, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13.01.2004р структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

У відповідності до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Так, колегія суддів зазначає, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, відповідає практиці Верховного Суду України з розгляду спорів цієї категорії та є наслідком правильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, перевагу надано спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення"), а не законам України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" та від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування для вирішення спірних правовідносин спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: ст. 41 Закону України від 09.07.2003р "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів вважає неправомірними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії позивачу суми суми місячного заробітку з урахуванням премій до державних, професійних та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії ОСОБА_1, діяв не у відповідності до норм чинного законодавства та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати пенсійних орган здійснити позивачу перерахунок пенсії у розмірі 82 відсотка як державному службовцю з 18.11.2014 року відповідно до довідки про заробітну плату №05-01-40/104 від 27.04.2015 року , включивши до складу заробітної плати суми місячного заробітку з урахуванням премій до державних, професійних та ювілейних дат, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення по даній справі в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.07.2015р. по справі № 639/4683/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 25.08.2015 р.