Справа № 804/9025/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 р. Справа № 804/9025/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач, ОДПІ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроал'янс» (далі - відповідач) про накладення арешту на кошти, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ « Євроал'янс» про накладення арешту на кошти ті інші цінності на суму податкового боргу в розмірі 1 516,48 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачений податковий борг з податку на прибуток в розмірі 1 516,48 грн., будь-яке майно у відповідача відсутнє. За змістом прохальної частини позову позивач просить розглянути справу за відсутністю представника.
Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернуті поштові відправлення, направлені на адресу відповідача через "закінчення терміну зберігання". Відповідно до ст.35 КАС України в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Приписами ч.4 ст.128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, зважуючи на визначені в ст.122 КАС України строки розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 37664846, на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) перебуває в ОДПІ.
Суд відмічає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно з листом УДАІ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області транспортні засоби за позивачем не зареєстровані.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речових прав на нерухоме майно за позивачем не зареєстровано.
Згідно з листом Криворізького гірничнопромислового територіального управління від 16,05.15 №12-13/928 технологічні транспортні засоби позивача на обліку не перебувають.
Наведені обставини вказують на факт відсутності у відповідача іншого рухомого чи нерухомого майна, яке могло б бути джерелом погашення податкового боргу в розмірі 1516,48 грн.
Приписами п. 94.1 ст.94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Згідно з п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім коштів на рахунку платника податків. При цьому в силу вимог абзацу 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.
Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Суд також відмічає, що матеріалами справи підтверджений факт направлення позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв'язку податкової вимоги від 01.04.2014 № 357/25 на суму 2086,26 грн.
З огляду на викладене та враховуючи те, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 1516,48 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить до висновку про правомірність звернення податкового органу з адміністративним позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов'язань перед бюджетом.
Також суд звертає увагу на те, що вимога позивача про арешт коштів на рахунках відповідача у банках та у визначеній сумі є вимогою, яка ґрунтується на Законі, оскільки підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України чітко закріплено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту саме на ті кошти і цінності платника податків, які фактично знаходяться в банку.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАСУ.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев