Справа № 2а-6046/10/1770
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"17" травня 2011 р. Справа № 2а-6046/10/1770

номер рядка статистичного звіту 8.2.6

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №346-ЮВ від 31.12.2010р.,

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1454/10-18 від 17.01.2011р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот"

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-6046/10/1770

за позовом Відкритого акіонерного товариства " Рівнеазот "

до Державної податкової інспекції у м.Рівне

про визнання податкового повідомлення - рішення протиправним та його скасування ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2011р. у справі № 2а-6046/10/1770 в позові Відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот" було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, ВАТ "Рівнеазот" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, про що, на думку скаржника, свідчить те, що судом було безпідставно взято до уваги вирок Рівненського міського суду від 25.02.2010р. у справі № 1-368/10, хоча останній не містить інформації щодо правовідносин між ПП "Західлісбуд" та ВАТ "Рівнеазот" по поставці м'ясної продукції в грудні 2008р., натомість спірна господарська операція підтверджена належними документальними доказами, на підставі яких ВАТ "Рівнеазот" відповідно до вимог п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" включило до складу податкового кредиту 2721,76грн.

Представник ВАТ "Рівнеазот" в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник Державної податкової інспекції у м.Рівне в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, просить оскаржувану постанову, як обгрунтовану та законну, залишити без змін.

Вислухавши представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В грудні 2010р. ВАТ "Рівнеазот" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № № /0 від 1 грудня 2010 року

Обґрунтовуючи позов, ВАТ "Рівнеазот" посилалося на те, що придбання ним товарів у ПП «Західлісбуд» підтверджується всіма первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV та Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, а, отже, дають право товариству на податковий кредит.

Як вже зазначалося в цій ухвалі, в позові ВАТ "Рівнеазот" було відмовлено, з чим також погоджується колегія суддів з огляду на таке.

22 листопада 2010 року ДПІ у м. Рівне було складено акт № 1889/23-400/05607824 за результатами позапланової виїзної перевірки ВАТ «Рівнеазот»з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ПП Агроімпекс-Ресурс та ПП «Західлісбуд» за період з 1 липня 2007 року по 30 червня 2010 року (а.с.8-12).

Згідно висновків, наведених в акті, ВАТ "Рівнеазот" допустило порушення пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість та пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств.

Вважаючи такі висновки необгрунтованими, ВАТ "Рівнеазот" 24.11.2010р. подало до ДПІ у м.Рівне свої заперечення, які остання згідно наданої відповіді від 29.11.2010р. визнала неприйнятними (а.с.15-17).

На підставі акта від 22 листопада 2010 року першим заступником начальника ДПІ у м. Рівне було прийнято податкове повідомлення-рішення /0 від 1 грудня 2010 року, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 4082, 64 грн. по податку на додану вартість, в тому числі за основним платежем 2721, 76 грн. та за штрафними санкціями в сумі 1360, 88 грн (а.с.14).

Як зазначено в акті перевірки від 22.11.2010р. № 1889/23-400/05607824З, ПП "Західлісбуд" виписало (оформило) УГХ ВАТ "Рівнеазот" видаткову накладну № 500 від 23.12.2008р. та податкову накладну № 500 від 23.12.2008р. на загальну суму 16330,57грн., у т.ч. ПДВ 2721,76грн. (а.с.27, 32); в січні 2009р. за платіжними дорученнями № 26 від 13.01.2009р., № 55 від 22.01.2009р. УГХ ВАТ "Рівнеазот" перерахувало на рахунок ПП "Західлісбуд" № 9901 у ВАТ "Сведбанк" м.Києва відповідно 9000,00грн. та 7810,57грн.(а.с.23-24); згідно з поданою позивачем податковою звітністю, а саме податковою декларацією з ПДВ за грудень 2008 року та уточнюючими розрахунками за № від 11.08.2009 року, № від 22.12.2009 року податок на додану вартість на підставі податкової накладної віднесений УГХ ВАТ «Рівнеазот» до складу податкового кредиту в грудні 2008 року на суму 2 721, 76 грн.

Проте, як вбачається з вироку Рівненського міського суду по справі № 1-386/10 від 25 -26.05.2010 р. (а.с.66-100) судом було встановлено, що підприємницька діяльність ПП «Західлісбуд» носила фіктивний характер.

Вказане підприємство не мало трудових та економічних ресурсів, необхідних для реального виконання господарських операцій, що відображалися в податковій звітності.

При цьому, як зазначається у вироку, зокрема, за період з 29.12.2008р. по 30.03.2009р. на рахунок ПП "Західлісбуд" № 9901 у ВАТ "Сведбанк" м.Києва від різних суб'єктів підприємницької діяльності з метою в конвертацію в готівку надходили грошові кошти, яким надавався легальний вигляд як оплата наче б то за товарно-матеріальні цінності, надані послуги, виконані роботи, й складалися бухгалтерські й податкові документи під виглядом легальних господарських операцій.

Вирок по кримінальній справі є належним та допустимим доказом в порядку, передбаченому статтями 70-72 Кодексу адміністративного судочинства, що свідчить про наявність протиправної мети при вчиненні оспорюваних господарських зобовязань зі сторони ПП «Західлісбуд».

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до п.19 ст. 2 Бюджетного кодексу України доходи бюджету усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти).

Згідно ст. 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету класифікуються за такими розділами: податкові надходження, неподаткові надходження, доходи від операцій з капіталом, трансферти.

Відповідно до ч.2 ст. 9 вказаного Кодексу податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обовязкові платежі.

Пп. 3.2.1 п.3.2 ст. 3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ визначено, що у випадках коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податок на додану вартість, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Враховуючи відсутність у правочина, вчиненого між ВАТ «Рівнеазот» в особі Управління громадського харчування ВАТ "Рівнеазот" та ПП «Західлісбуд» щодо поставки за видатковою накладною від 23.12.2008р. № 500 м'ясної продукції спрямованості на реальне настання правових наслідків, що передбачені в ньому, останній вчинено з метою отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту.

За таких обставин вказаний правочин суперечить моральним засадам суспільства, порушує існуючий в державі публічний порядок та спрямований на заволодіння майна держави шляхом недоплати податку на додану вартість, а, отже, з врахуванням приписів ст.ст.215, 218 є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Положення вказаної статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV кореспондуються з приписами пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 334/94-ВР від 28.12.1994 р., відповідно до якого не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, та пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., згідно якого не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Враховуючи нікчемність правочину, вчиненого ВАТ «Рівнеазот» та ПП «Західлісбуд» по поставці м'ясної продукції (за видатковою накладною № 500 від 23.12.2008р.), суд приходить до висновку, що видаткова та податкова накладні від 23.12.2008. № 500, складені на підтвердження його виконання, не відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. № 996-XIV та не фіксують фактів здійснення господарських операцій, що в них описані, оскільки продукція не поставлялася і ВАТ «Рівнеазот» не могло її отримати та відповідно використати у своїй господарській діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи все наведене вище, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведення ОСОБА_4 податковою інспекцією у м.Рівне підставності прийняття податкового повідомлення-рішення №/0 від 1 грудня 2010 року, яким визначено ВАТ "Рівнеазот" податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 4082, 64 грн, в тому числі за основним платежем в сумі 2721, 76 грн. та за штрафними санкціями в сумі 1360, 88 грн., а тому обгрунтовано відмовив ВАТ "Рівнеазот" в позові.

Таким чином, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2011р. у даній справі слід залишити без змін.

Доводи ж апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, не є переконливими та такими, що можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2011року у справі №2а-6046/10/1770 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Рівнеазот"- без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 акіонерне товариство " Рівнеазот " м.Рівне,33017

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне вул.Відінська , 8, м.Рівне,33023