Справа № 806/1489/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2015 р. Справа № 806/1489/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2015 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД до Житомирської об'єднаної державн податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі-ОДПІ) від 27.03.2015 № та № . Відшкодовано з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД (далі-Товариство) 365,40 грн. сплаченого судового збору.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області документальної позапланової виїзної перевірки правильності визначення ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за жовтень-листопад 2014 року та на підставі акту перевірки № 1177/06-25-22-02/38267160 від 06.03.2015 року (а.с.23-45) прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.03.2015 № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року у розмірі 21479,00 грн. та № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року у розмірі 13521,00 грн. (а.с.18, 20).

Згідно вказаних документів Товариство порушило п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 21479,00 грн. за жовтень 2014 року та залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 13521,00 грн. за листопад 2014 року по операціях з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

Суд першої інстанції встановив, що на сторінці 11 акту перевірки зафіксовано, що з 11.12.2014 р. ТОВ "ТЕХОПТ-2013" () змінило назву на ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" (). На переконання контролюючого органу, Товариство у жовтні та листопаді 2014 року безпідставно віднесло до складу податкового кредиту ПДВ по придбаному товару на загальну суму 35000,17 грн. по операціях з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ", оскільки під час перевірки Товариством не були надані наступні документи:

- сертифікати відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності, що унеможливлює встановити виробника та походження товару, отриманого від контрагента. Крім того, у податкових накладних, в порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України не вказано номенклатуру та код товару згідно з УКТ ЗЕД, а тому немає можливості підтвердити правильність складання податкових накладних постачальником та, відповідно, правомірність формування податкового кредиту покупцем;

- товарно-транспортні накладні від замовника автотранспорту постачальника товару з відмітками про місце навантаження та розвантаження товару, передачу та отримання товару у контрагента постачальника, подорожні листи та інші документи, що свідчать про транспортування товару. Зазначені обставини, на думку контролюючого органу, підтверджують відсутність доказів фактичного відвантаження, транспортування та отримання товару ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД від ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

При розгляді справи з'ясовано, що ОДПІ акцентує увагу на податковій інформації, отриманій від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів №78/26-59-22-03/38728575 від 29.01.2015 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за серпень та жовтень 2014 року", яким зафіксовано, що вжитими заходами не вдалося встановити у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" власні або орендовані складські приміщення, угоди зберігання ТМЦ; основні фонди; власні або орендовані транспортні засоби, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні. Тому податковий орган дійшов висновку, що надані до перевірки документи ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД по взаємовідносинам з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за жовтень-листопад 2014 року не відповідають здійсненим господарським операціям та не дають права платнику податків на формування податкового кредиту в розумінні вимог Податкового кодексу України. ОДПІ вважає, що Товариство завищило від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 21479,00 грн. за жовтень 2014 року та залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 13521,00 грн. за листопад 2014 року по операціях з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

В ході розгляду справи суд першої інстанції з'ясував, що 01.10.2014 між ТОВ "ТЕХОПТ-2013" (Постачальник) та ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД (Покупець) укладено договір поставки №ТО/17/2014 (а.с. 50-52).

За пунктами 1.1 та 1.2 договору, Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не знаходиться у заставі чи під арештом, а також підтверджує легітимність походження товару та його відповідність документам на товар (паспорту заводу-виробника або етикетка).

У п.4.1 договору передбачено, що відвантаження товару здійснюється за адресою: м. Київ.

У свою чергу, підпунктом 2.3.2 акту перевірки встановлено, що Товариство орендує офісне приміщення у м. Києві по проспекту Перемоги, 57, загальною площею 346,35 кв м (а.с. 24).

На підтвердження виконання умов договору поставки №ТО/17/2014 від 01.10.2014 та реальності факту придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТ-2013", позивачем надані наступні документи:

1) специфікація № 1 від 06.10.2014 на поставку товару "Шина авіаційна PNAPR06755" у кількості 3 шт., вартістю 70128,00 грн., у тому числі ПДВ - 11688,00 грн (а.с. 72), видаткова накладна від 29.10.2014, відповідно до якої товар "Шина авіаційна PNAPR06755" у кількості 3 шт. прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 28.10.2014 № 184; податкові накладні № 2 від 07.10.2014 та № 12 від 27.10.2014 (а.с. 81, 82);

2) специфікація № 2 від 27.10.2014 на поставку товару "Манометр для перевірки тиску коліс PN" у кількості 2 шт. та "Набор пристосувань для заправки азотом коліс PN150421001" у кількості 2 шт.", загальною вартістю 12500,02 грн., у тому числі ПДВ - 2083,34 грн (а.с.74), видаткова накладна № 95 від 29.10.2014, відповідно до якої товар "Манометр для перевірки тиску коліс PN" у кількості 2 шт. та "Набор пристосувань для заправки азотом коліс PN150421001" у кількості 2 шт." прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 28.10.2014 № 187 (а.с. 73); податкова накладна № 19 від 28.10.2014 (а.с. 83);

3) специфікація № 3 від 29.10.2014 на поставку товару "Шина носова PNAPR05145" у кількості 3 шт, загальною вартістю 24374,99 грн., у тому числі ПДВ - 4062,50 грн, видаткова накладна № 104 від 06.11.2014, відповідно до якої товар "Шина носова PNAPR05145" у кількості 3 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 05.11.2014 № 104 (а.с. 75); податкова накладна № 6 від 05.11.2014 (а.с. 85);

4) специфікація № 4 від 29.10.2014 на поставку товару "Пристосування для заправки IDG, Malabar Model 250" у кількості 1 шт., загальною вартістю 46250,00 грн, у тому числі ПДВ - 7708,33 грн, видаткова накладна № 105 від 06.11.2014, відповідно до якої товар "Пристосування для заправки IDG, Malabar Model 250" у кількості 1 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 05.11.2014 № 191 (а.с. 77); податкові накладні № 25 від 30.10.2014 та № 7 від 05.11.2014 (а.с. 84, 87);

5) податкова накладна № 34 від 28.11.2014, що підтверджує придбання товару "Шина основна для SAAB 340 PN 247F48-3" у кількості 2 шт., вартістю 10500,00 грн., у тому числі ПДВ - 1750,00 грн та видаткова накладна № 132 від 01.12.2014, відповідно до якої товар "Шина основна для SAAB 340 PN 247F48-3" у кількості 2 шт. прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 01.12.2014 № 197 (а.с. 79);

6) податкова накладна № 21 від 29.09.2014, що підтверджує придбання товару "Шина авіаційна APR06755" у кількості 2 шт., вартістю 46248,00 грн., у тому числі ПДВ - 7708,00 грн та видаткова накладна № 87 від 30.09.2014, відповідно до якої товар "Шина авіаційна APR06755" у кількості 2 шт. прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 30.09.2014 № 174 (а.с.70).

Приймання придбаного товару підтверджено актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (86-97).

Згідно банківської виписки (а.с.53-59), Товариством повністю проведено розрахунок із контрагентом - ТОВ "ТЕХОПТ-2013" за придбаний товар.

В ході розгляду справи суд першої інстанції з'ясував, що вказані документи досліджувалися контролюючим органом під час проведення перевірки, однак, відсутність сертифікатів відповідності та товарно-транспортних накладних слугувало підставою для висновку про те, що фактичного відвантаження, транспортування та отримання товару не відбулося.

Так, згідно п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За п.п. 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що формування платником податків податкового кредиту з ПДВ обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період;

За статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо товарно-транспортних накладних, то суд першої інстанції вірно зазначив, що метою їх складання є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов'язаних із транспортуванням, проте, зазначені документи не впливають на формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей. А наявність товарно-транспортних накладних не пов'язано із формуванням податкового кредиту, порядок визначення якого встановлено Податковим Кодексом України. Відтак, висновки про відсутність факту транспортування товару не можуть обґрунтовуватися в залежності від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної.

Суд першої інстанції вірно визнав неправомірними витребування сертифікатів відповідності, оскільки такі дії податкового органу не мають правового обґрунтування та наявність таких сертифікатів не впливає на формування податкового кредиту.

Щодо доводів ОДПІ про те, що у податкових накладних не вказано номенклатуру та код товару згідно з УКТ ЗЕД, то суд надав їм належну правову оцінку.

Так, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України закріплено обов'язкові реквізити, які має містити податкова накладна, а саме: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Досліджуючи податкові накладні, отримані Товариством від ТОВ "ТЕХОПТ-2013", суд встановив, що вони містять повний опис товарів, їх кількість, обсяг. Відсутність коду товару згідно з УКТ ЗЕД обумовлена тим, що придбані товарно-матеріальні цінності не належать до підакцизних товарів.

Як свідчать матеріали справи, суми податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2014 року повністю підтверджені відповідними первинними документами. У свою чергу, податкові накладні складені на підставі договору та відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

При розгляді справи податковим органом не доведено невідповідність даних податкових накладних фактичним обставинам. Матеріалами справи підтверджено факт здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді.

На час здійснення спірних господарських операцій та станом на день розгляду справи контрагент позивача - ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Щодо посилання ОДПІ у акті перевірки на податкову інформацію, отриману від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента Товариства, то суд вірно визнав їх передчасними та безпідставними, оскільки це не може бути обґрунтуванням відсутності права на формування податкового кредиту без урахування первинної документації платника податків, яка у своїй сукупності свідчить про реальність господарської операції.

Суд першої інстанції вірно наголосив на тому, що у акті перевірки контролюючий орган ствердив (а.с.34) про відсутність, відповідно до інформаційної аналітичної системи "Податковий блок", а саме автоматизованої системи перегляду співставлень, розбіжностей по взаємовідносинам ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД за період з 01.10.2014 по 31.11.2014 з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ". А це свідчить, що ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" є сумлінним платником податків та у відповідності до положень Податкового кодексу України, декларував податкові зобов'язання по взаємовідносинам з Товариством.

Крім того, суд при розгляді справи встановив, що придбані у ТОВ "ТЕХОПТ-2013" товари були використані Товариством у власній господарській діяльності, що підтверджено накладними-вимогами на внутрішнє переміщення матеріалів (а.с.98-101, 116-119), актами внутрішньої установки (а.с.102-105, 120-123) та свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення ним господарських операцій.

З огляду на викладене, Товариством повністю доведено реальність господарських операцій, матеріали справи не містять жодних доказів наявності між Товариством та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Податковий орган, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладене.

Суд першої інстанції дослідив представлені докази, встановив обставини, що мають значення для вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державн податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД вул.Авіаторів,9,м.Житомир,10000

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,