Справа № 820/6065/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 серпня 2015 р. № 820/6065/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від "14" травня 2015 року №, прийняте Лозівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області на підставі акту перевірки №284/20/40/22/НОМЕР_1 від 24.04.2015 р., про застосування штрафних санкцій в сумі 4550 грн. до ФОП ОСОБА_2;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 182,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.04.2015 р. Лозівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт №284/20/40/22/НОМЕР_1 фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 р. про донарахування грошового зобов'язання у сумі 4550,00 грн. Позивач вважає, що фактів порушень податкового законодавства допущено ним не було, а висновки акту поверхневі та не відповідають дійсності.

У судове засідання позивач не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. (а.с.95).

Представник відповідача - Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.99-103) та у судовому засіданні представник ОДПІ зазначив, що викладені в акті №284/20/40/22/НОМЕР_1 від 24.04.2015 р. судження ОДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними, встановлені цілком об'єктивно. За таких підстав, податкове повідомлення-рішення від 14.05.2015 року № є правомірним та обґрунтованим. Посилаючись на викладені вище доводи, представник відповідача просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця 22.06.1993 року, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1. (а.с.13).

На обліку як платник податків підприємство перебуває у Лозівській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

На підставі наказу від 09.04.2015 р. №71, виданого Лозівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, відповідачем проведена фактична перевірка господарської одиниці - Кафе "Околиця", що розташована за адресою Харківська обл., м.Лозова, вул. Леніна, б.43, суб'єкта господарської діяльності ФО-П ОСОБА_2

Результати перевірки оформлені актом №284/20/40/22/НОМЕР_1 від 24.04.2015р. (а.с.106-109).

За висновками перевірки, позивачем - ФО-П ОСОБА_2, порушено п.9,12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 23.07.2015, (зі змінами та доповненнями).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 14.05.2015 року, яким до ФО-П ОСОБА_2 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 4550,00 грн. (а.с.114).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №284/20/40/22/НОМЕР_1 від 24.04.2015 р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

З дослідженого акту перевірки вбачається, що підставою для нарахування штрафних санкцій слугував висновок податкового органу про те, що на момент здійснення перевірки підприємцем не забезпечено зберігання податкового фіскального чеку в КОРО ФН НОМЕР_3, відсутній Z-звіт за №0895 та облік товарів за місцем реалізації та зберігання ведеться з порушенням встановленого законом порядку, а саме, на момент перевірки в кафе, в реалізації знаходився не облікований товар на загальну суму 2105,00 грн., на який відсутні первинні документи.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. №565/95 ВР (далі Закон №565/95 ВР) та Податковим кодексом України.

Статтею 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій посадовими особами органів ДФС на підставі пп.20.1.9 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Тривалість фактичної перевірки, згідно ст.82 Податкового кодексу України, не повинна перевищувати 10 діб.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено ст.86 Податкового кодексу України, відповідно до якого акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

В межах, визначених чинним законодавством, 23.04.2015 р. співробітниками Лозівської ОДПІ проведена фактична перевірка кафе "Околиця", за результатами якої складено акт №284/20/40/22/НОМЕР_1, який був наданий для ознайомлення офіціанту ОСОБА_3, котра відмовилася підписувати зазначений акт, про що посадовими особами ОДПІ зроблено відмітку та складено акт відмови у підписанні акта про результати фактичної перевірки. (а.с.113).

З актом перевірки ФО-П ОСОБА_2 був ознайомлений 06.05.2015 р., про що свідчить його підпис та примітка "С актом проверки ознакомлен 06.05.2015 р. Накладные на товар описаные имеются в наличии, находяться в моём кабинете." (а.с.109).

В ході проведення фактичної перевірки господарської одиниці, що належить позивачу у присутності офіціанта ОСОБА_4 фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській області, були встановлені товарні запаси за місцем реалізації товару (алкогольні вироби) на суму 2105,00 грн., які знайшли своє відображення у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації фактичних залишків ТМ-Л (додаток №3 до акту перевірки). При цьому, накладні (товарно-транспортні накладні), інші документи на ТМЦ на вказану суму, зазначені у додатку, в ході проведення перевірки надані не були, що не заперечувалось офіціантом ОСОБА_4

Сам позивач при ознайомлення з актом перевірки 06.05.2015 р. зазначає, що "Накладные на товар описаные имеются в наличии, находяться в моём кабинете." (а.с.109).

Оскільки позивач безпосередньо був відсутній при проведенні фактичної перевірки, а накладні, як він сам зазначає, знаходились у його кабінеті, під час проведення перевірки дані накладні були відсутні, про що і було зазначено посадовими особами ОДПІ.

Згідно пункту 12 частини 1 статті 3 вищевказаного Закону, субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Стаття 6 Закону №265/95-ВР (в редакції на момент спірних правовідносин) визначає, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Статтею 8 Закону №565/95 ВР встановлено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.

Відповідно до норм п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а саме Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність №481 від 16.09.2013 р.

Згідно пункту 1 Порядку №481, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Крім того, пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІУ (далі - Закон №996-ХІУ) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Так, статтею 2 зазначеного Закону визначено, що він поширюється на юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм власності, а також на представництво іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Згідно із пунктами 1, 3 і 5 статті 9 Закону №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Відтак, підприємством на підставі первинних документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій (зокрема, придбання товару для подальшої реалізації), ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а підтвердити або спростувати правильність (повноту, своєчасність) такого обліку виявляється можливим лише при звірці даних обліку з первинними документами.

У відповідності до пункту 6 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. №417, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО.

При проведенні перевірки було встановлено, що в наданій офіціантом ОСОБА_3 КОРО№/3 був не вклеєний Z-звіт №0895, що також не заперечується позивачем, що в свою чергу є порушенням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_2 не надано достеменних доказів, що свідчити б про відсутність встановлених перевіркою порушень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилом ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні доведено правомірність дій відповідача щодо прийнятого спірного повідомлення-рішення, у звязку із чим суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 18 серпня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко