Справа № 810/3652/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2015 року № 810/3652/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним дій, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії.

Пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до положень частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається, зокрема, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Однак, як встановлено судом, позивачем не приєднано до матеріалів позовної заяви документ про сплату судового збору за подання адміністративного позову, що є порушенням приписів частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також позивачем не зазначено про наявність у нього пільг щодо сплати судового збору та не приєднано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Крім цього, суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття справи адміністративної юрисдикції надано у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з положень зазначених норм закону, необхідною ознакою для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства є здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме, коли хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. При цьому, ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

За визначенням пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України фактично розрізняє два види позивачів в адміністративному процесі: осіб, на захист прав, свобод та інтересів яких подано позов до адміністративного суду та суб'єктів владних повноважень, на виконання повноважень яких подається заява.

Водночас, наявність адміністративно-процесуальної правосуб'єктності є найважливішою властивістю учасника адміністративного процесу і, як наслідок, зазначеного становища. Для характеристики осіб, які беруть участь у справі, важливою є категорія адміністративної процесуальної правосуб'єктності, яка поєднує здатність особи мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві і здатність особисто здійснювати адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Оскільки із змісту позовної заяви не можливо встановити становище позивача - він звертається до суду як фізична особа чи як законний представник суб'єкта владних повноважень, суд позбавлений можливості визначити його статус та наявність адміністративної процесуальної правосуб'єктності саме у даній справі.

За нормою частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені у строк до 01 жовтня 2015 року шляхом подання до Київського окружного адміністративного суду пояснення щодо статусу особи, права, свободи чи правовий інтерес якої у сфері публічно-правових відносин вважається порушеним - громадянина ОСОБА_1 чи Державної фіскальної служби України від імені якої здійснює повноваження заступник її керівника, як посадова особа; оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви або зазначити про наявність у позивача пільг щодо його сплати.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 108, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Київської митниці Державної фіскальної служби визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у строк до 01 жовтня 2015 року усунути наведені у даній ухвалі недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявникові.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.