Справа № 127/23629/14-а
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/885/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2014 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Гнасько Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача Гончарука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ВДАІ м. Вінниці Гончарука Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови серії ПС1 №995804 від 25.10.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці Гончарука О.А. про визнання незаконною та скасування складеної останнім постанови від 25.10.2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. як незаконної та не обґрунтованої. Свої вимоги позивач мотивував наступним.

Відповідно до постанови серії ПС1 №995804 від 25.10.14 року ОСОБА_1 в цей день о 13 год. 08 хв. в м. Вінниці, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Блока не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії знаку, порушивши п. 8.4 ПДР України.

З даною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що не порушував правил дорожнього руху України, зокрема ч.1 ст.122, передбачену КУпАП. При цьому пояснив, що будь-яких фактичних даних щодо вчинення ним правопорушення в адміністративних матеріалах немає. Відсутні свідки вчинення правопорушення, свою вину він не визнав, а в поясненнях зазначив, що його було зупинено поза зоною дії знаку 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена».

Позивач вважає, що фактично вчинені ним дії відповідають закону, а в самому протоколі та в постанові відсутні посилання на об'єктивні докази, які б підтверджували вину позивача, який дотримувався ПДР України. Тобто, постанова відображає лише думку самого інспектора, яка нічим не підтверджена і вина позивача, як того вимагає законодавство при винесенні постанови, не доведена.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду, що віз в лікарню батька, і хоча поспішав, однак дотримувався ПДР України. Також вказав що у нього незадовільний матеріальний стан: сам не працює, має на утриманні дружину та престарілого батька, який хворіє, на підтвердження зазначених обставин надав суду копії документів, зокрема: стор. 1, 20-21 трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку МСЕК №557859, з яких вбачається, що позивач не працює, його дружина є інвалідом 3 групи.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що відносно позивача було складено протокол серії АП1№ 58405 про адміністративне правопорушення за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії знаку, порушивши п. 8.4 ПДР України, на підставі чого винесена оспорювана постанова, тому його вимога щодо скасування постанови необґрунтована та не підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, із копії постанови серії ПС1 №995804 від 25.10.2014року вбачається, що 25.10.2014 року о 13 год. 08 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Вінниці по вул. Блока, не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснивши зупинку в зоні дії знаку, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до долученої до справи копії трудової книжки на ім'я ОСОБА_1, він 31.05.2011р. був звільнений з займаної посади за згодою сторін на підставі наказу №13к від 31.05.2011р., тобто позивач офіційно не працює. Крім того, як вбачається з копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №557859 від 26.06.2014р., дружина позивача ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не враховано пояснень позивача, даних про особу правопорушника, його майнового стану, не з'ясовано характеру вчиненого діяння, інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України, в результаті чого було застосовано штраф.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненного адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 658405 вбачається, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України. Однак, враховуючи, особу позивача та те, що вчинене правопорушення не спричинило суттєвої шкоди ані державі, ані окремим громадянам, а отже є малозначним, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 161,163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст.7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 162 КАС України, ст.ст.251, 252, 258 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 122 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Постанову серії ПС1 №995804 від 25.10.2014 року інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці Гончарука Олександра Анатолійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати і адміністративну справу щодо нього закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: