Справа № 806/2334/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
"27" серпня 2015 р. Справа № 806/2334/15
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шидловського В.Б.
суддів: Євпак В.В.
Капустинського М.М.,
при секретарі Жарському В.В. ,
представника позивача: Згурської О.Л.
представника відповідача: Мартинюка Я.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення неправомірним та зобов`язання надати відпустку ,-
26 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просила:
- визнати рішення військової частини НОМЕР_1 про відмову у наданні позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею вісімнадцятирічного віку - неправомірним;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати позивачу відпустку по догляду за дитиною, ОСОБА_2 , до досягнення нею вісімнадцятирічного віку.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі
у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться в смт.Озерне Житомирського району Житомирської області та має військове звання - прапорщик (а.с.8).
Від шлюбу позивач має двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.9) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). Згідно медичного висновку № 70 від 05.09.2013 року ОСОБА_2 встановлено категорію "дитина - інвалід підгрупи А" (а.с.14).
Позивач 24.06.2015 року подала командиру в/ч НОМЕР_1 рапорт, яким просила надати відпустку по догляду за дитиною Єлизаветою (2002 р.н.) на підставі п.3 ст.25 Закону України "Про відпустки" (а.с.18).
В наданні відпустки їй було відмовлено.
Листом Міністерства оборони України від 22.06.2015 року № 175/35/267/322 командиру в/ч НОМЕР_1 було роз`яснено, що надання відпустки прапорщику ОСОБА_4 суперечить чинному законодавству (а.с.19).
Позивач не погодилась із даним рішенням та оскаржила його до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.
Так, у відповідності до п.3 ч.1 ст.25 Закону України "Про відпустки" відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку матері або іншим особам, зазначеним у ч.3 ст.18 та ч.1 ст.19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - не більш як до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, а якщо дитині встановлено категорію "дитина-інвалід підгрупи А" - до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку.
Згідно з ч.8 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Відповідно до ч.17 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зі змінами та доповненнями від 04.07.2014 року N1589-VII та від 15.01.2015 року N116-VIII) в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
Крім того ч.18 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
Також, відповідно до ч.19 ст.10-1 даного Закону надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
Так, п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію" і діє по цей час.
Зазначені норми Законів на які посилається суд першої інстанції мотивуючи своє рішення є чинними та не визнанні такими, що протирічать Конституції, а тому підлягають застосуванню.
Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність відмови у наданні позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею вісімнадцятирічного віку доказана повністю.
Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" липня 2015 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1 АДРЕСА_1
представник позивача: Згурська О.Л.
3- відповідачу/відповідачам: Військова частина НОМЕР_1 смт.Озерне,Житомирський район, Житомирська область,12443
- ,