Справа № 808/4317/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/4317/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2015 року

справа № 808/4317/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року у справі № 808/4317/14 за адміністративним позовом Приватного підприємства «СІАТА» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами проведеної перевірки був складений акт №10/08-26-22-01/32469799 від 07.02.2014.

Позивач, вважаючи зазначене рішення протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги позивача задовольнив, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 12.12.2012 між ПП “СІАТА” (Замовник) та ТОВ “Вімакс Європа ЛТД” (Виконавець) був укладений договір, за яким замовник доручає та зобов’язується сплатити, а Виконавець приймає на себе зобов’язання з виконання очисних, фарбувальних робіт металоконструкцій корпусу плавкафе “Старая пристань” (надалі - Судно). Номенклатура та вартість робіт на судні визначається виходячи з попереднього розрахунку вартості робіт, який є невід’ємною частиною договору. Роботи виконуються з комплектуючих виробів, обладнання та матеріалів Виконавця за виключенням тих матеріалів, які надав Замовник по узгодженню сторін. Для виконання робіт за даним договором Виконавець має право долучати субпідрядників. Контроль за виконанням робіт здійснює Виконавець.

Виконання умов договору підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №000578 від 23.12.2012. та банківською випискою.

17.12.2012 між тими ж сторонами був укладений договір №02.27-12 щодо виконання ТОВ “Вімакс Європа ЛТД” очисних, фарбувальних та ремонтних робіт металоконструкцій корпусу т/х “Авіатор”. Виконання цього договору підтверджується підписаним сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №000577 від 27.12.2012, на підставі якого було виписано податкову накладну №49 від 27.12.2012., та банківськими виписками із доказами сплати за договором.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами податкового законодавства, податкова накладна є документом, що підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Як встановив суд, безпосередній контрагент позивача на час здійснення відповідних господарських операцій був зареєстрований як платник ПДВ. Господарські правовідносини оформлені належним чином, а фактичне здійснення операцій підтверджується належними первинними документами та документами податкової звітності. Позивач мав належним чином оформлені податкові накладні, які одержані від постачальника, та інші первинні документи, що підтверджують факт наявності господарських відносин між підприємствами.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю “Вімакс Європа ЛТД” були оскаржені у судовому порядку дії ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, за результатами яких був складений вказаний вище акт №204/22-12/35719271 від 15.02.2013.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2013 у справі №808/8050/13-а, залишеною без змін судом апеляційної інстанції адміністративний позов ТОВ “Вімакс Європа ЛТД” був задоволений у повному обсязі. Судом було визнано протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, що полягали у проведенні перевірки ТОВ “Вімакс Європа ЛТД”, в результаті яких був складений вищезазначений акт перевірки.

Висновки відповідача про «нереальність» здійснених позивачем господарських операцій з вказаним вище контрагентом спростовано наданими суду первинними документами та рішеннями судів, якими встановлено певні факти.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення відповідача, та як наслідок, необхідності скасування такого рішення.

Доводами апеляційної скарги відповідача висновки суду першої інстанції не спростовано, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року у справі № 808/4317/14 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак