Справа № 2а-5446/11
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р. Справа № Н-9104/118725/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому просила зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі двох мінімальних заробітних плат; згідно статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 25% мінімальної пенсії за віком починаючи з 22 березня 2011 року по день припинення права на отримання даного підвищення до пенсії та додаткової пенсії.

В обґрунтування своїх вимог вказувала на те, що є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції третьої категорії, їй призначена пенсія, яку відповідач виплачує менше передбаченого розміру, встановленого чинним законодавством. Позивач вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) має право на отримання доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер в розмірі двох мінімальних заробітних плат, тоді як виплата здійснювалась у сумі 10,50 грн. щомісячно. Не відповідає також вимогам ч. 2 ст. 51 Закону нарахування і виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, оскільки особам, віднесеним до 3-ої категорії, така додаткова пенсія призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється на рівні прожиткового мінімуму та не може будь-яким чином обмежуватися.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2011 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано дії управління щодо невиплати позивачу, як особі, віднесеній до категорії 3, непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних пенсій за віком згідно ст.. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними. Зобов»язано УПФУ здійснити перерахунок та виплатити позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком за період з 30 листопада 2011 року по 22 липня 2011 року на підставі положень ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням виплачених сум. Звернути постанову до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі задоволено частково; постанову Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2011 року по справі № 2а-5446/11 - скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову; позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про зобов»язання відповідача провести перерахунок пенсії згідно ст.ст. ч. 1 та ч. 2 ст. 39 та ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 30 листопада 2010 року по 04 березня 2011 року включно залишено без розгляду; зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі провести перерахунок пенсії на користь ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням ст. 53 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. 22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та виплачених сум, та як особі, яка віднесена до категорії 3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за вказаний період із врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

07 травня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області звернулось до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року та прийняти нову постанову, якою визнати нечинною постанову Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2011 року, а провадження у справі закрити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є непрацюючим пенсіонером, яка постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 08.05.1993 року виданого Волинською обласною державною адміністрацією.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення проводиться доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до 3 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки стосовно ненарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України та залишення без розгляду позовних вимог позивача в частині нарахування та виплати як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 30 листопада 2010 року по 04 березня 2011 року.

Відтак, колегія суддів вважає підставними заявлені вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії згідно ст. 39 та ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та як особі, яка віднесена до категорії 3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з 05 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу доплата до пенсії виплачувалась згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10,50 грн. Тобто така доплата проводилась не на рівні мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до 3 категорії призначалась розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають не постанови Кабінету Міністрів України, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача згідно ст. 39 та ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, як видно із додатково наданих заявником матеріалів до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до свідоцтва про смерть позивач (ОСОБА_1) померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації смертей 10.09.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №23.

З врахуванням приписів п. 5 ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 203 КАС України, а також враховуючи вимоги ст.ст. 1219, 1227 ЦК України, згідно яких спірне підвищення до пенсії, яке не було нараховано пенсійним органом, а відтак не належало позивачу, і не входить до складу спадщини; приймаючи до уваги ту обставину, що розглядувані правовідносини не допускають правонаступництва, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і закрити провадження у справі.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи заяви являються суттєвими і складають підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 245 - 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі №2а-5446/11 - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року - скасувати та прийняти нову ухвалу, якою постанову Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2011 року - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький