Справа № 489/2997/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 489/2997/15-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бойка А.В.,
суддів: Танасогло Т.М.,
Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:
08.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2014 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2015 року позов ОСОБА_1 до УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

24.06.2015 року УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва було подано апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2015 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва в своїй відмові порушило право позивача на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія судів апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно п.1 ч.1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28 лютого 1991 року №796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Відповідно ст. 2 Закону України №796-XII зоною відчуження є територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.1. ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

29.09.2014 року позивач звернувся до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 55 Закону та надав наступні документи: копію паспорту; копію картки платника податків; копію трудової книжки; копію військового квитка; копію довідки про період перебування у відрядженні від 07.05.1993 року № 39; копію дублікату посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії серії НОМЕР_1 від 18.08.1997 року; копію довідки про період перебування у відрядженні на роботах по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в м. Чорнобиль від 12.05.1993 № 238; довідку про заробітну плату за період роботи з 01.07.1985 року по 30.06.1990 року від 14.08.2014 року № 387; довідку про перейменування підприємства від 14.08.2014 року № 385.

Рішенням УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва від 29.12.2014 року № 97/1 позивачу відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з тим, що відсутні первинні документи, які б підтвердили період та місце роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно абз. 6 п.п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

В даному випаду, колегія суддів з матеріалів справи вбачає, що позивачем були надані необхідні документи для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а саме:

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії серії НОМЕР_1 від 18.08.1997 року (а.с 7).

- довідку Миколаївського АТП-14855 від 12.05.1993 року № 238, в якій зазначено період знаходження позивача у відрядженні на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в м. Чорнобиль з 17.12.1986 року по 20.12.12.1986 року та з 23.12.1986 року по 25.12.1986 року на посаді водія з тарифною ставкою 103 руб. із значенням кількості відпрацьованих годин та розміру винагороди, нарахованої понад середньомісячний заробіток (а.с. 21).

- довідку Іванківського шляховобудівельного управління № 39 Головшляхбуду тресту «Київшляхбуд-2» від 07.05.1993 року № 83, в якій вказано період знаходження у відрядженні в Іванківському ШБУ № 39 та виконання роботи в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС в населеному пункті Чорнобиль в період з 17.12.1986 року по 20.12.12.1986 року та з 23.12.1986 року по 25.12.1986 року (а.с. 22).

Крім того, з трудової книжки позивача вбачається, що в ній на підставі довідки Іванківського РШУ № 659-к зроблено запис про учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 17.12.1986 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що документи, надані позивачем дають йому право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який працював у 1986 році в зоні відчуження, а тому відмова Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва у призначенні такої пенсії є неправомірною.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко
Судді: Т.М. Танасогло
О.В. Яковлєв