Справа № 820/7288/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 серпня 2015 р. № 820/7288/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - Радзвіло Л.В., відповідач - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЕКС» до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЕКС» звернулось до суду із позовом до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 01.07.2015 року № .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, оскільки у позивача наявні всі первині документи які підтверджують факт взаємовідносин із ТОВ "Сеолан", та він мав встановлене законом право на їх віднесення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазнаив, що операції, які відбулись між позивачем та ТОВ «Сеолан» не містять. Таким чином, податковим органом правомірно та у відповідності до норм діючого законодавства прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Представник позивача у судовому засіданні 18.08.2015 року підтримав свою правову позицію по справі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибув.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 21.05.2015 року № 561, 562 в період з 21.05.2015 року по 03.06.2015 року співробітниками Харківської ОДПІ проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Інекс» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2015 року.

За результатами перевірки був складений Акт 10.06.2015 року № 1135/20-23-04-10/30062380, яким встановлені порушення п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення - рішення від 01.07.2015 року № .

Позивач, не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, провів процедуру адміністративного оскарження.

Позивач, не погодившись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, протиправності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування належить з'ясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При розв'язанні відповідних спорів судам варто враховувати принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 "Щодо підтвердження даних податкового обліку").

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність перевірки під час розгляду даної справи висновків податкового органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства, які були покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку або дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.10 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Перевіряючи правомірність формування позивачем суми податкового кредиту по взаємовідносинам із вищезазначеними контрагентами, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції -це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інекс» зареєстроване як юридична особа 29.01.2014 року та перебуває на обліку в Харківській ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області як платник податків.

Як було встановлено під час розгляду справи та фактично не заперечувалось відповідачем, між ТОВ «ІНЕКС» (замовник) та ТОВ «СЕОЛАН» (виконавець) був укладений договір № 070314 від 07 березня 2014 року (а.с. 22) про надання послуг, предметом якого є послуги з перевірки виконання обов'язків співробітниками замовниками (п. 1.1 договору).

Перелік перевіряємий об'єктів зазначений в додатку № 1 договору (п.1.2 Договору)

Вартість послуг за даним договором разової перевірки становить - 100, 00 грн., в т.ч. ПДВ 16,66 грн. (п. 4.1, договору), а згідно з п. 4.2. загальна сума договору складається із вартості послуг, наданих замовнику протягом дії договору у відповідності до виставлених до оплати рахунками, які є невід'ємною частиною договору.

Факт, виконання наданих послуг підтверджується актами здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № 1502 від 15.04,2014р, № 3015 від 30.04.2014 р.№ 1507 від 15.05.2014р,№3103- від 31.05.2014, № 1501 від 15.06.2014,№ 3004 від 30.06.2014,№1509 від 15.07.2014, № 3115 від 31.07.2014, податковими накладними № 1502 від 15.04.2014р№ 3015від 30.04.2014 р.№ 1507

від 15.05.2014р,№3103-від 31.05.2014, № 1501 від 15.06.2014, № 3004 від 30.06.2014, №1509 від 15.07.2014, № 3115 від 31.07.2014р., платіжними дорученнями № 1627 від 09 липня 2014,№ 1629 від 10.07.2014,№ 1727 від 08.09.2014, № 1730 від 10.09.2014р, № 1739 від 12.09.2014,1582 від 12.06.2014,№ 1582 від 12.06.2014, № 1529 від 08.05.2014, № 1521 від 06.05.2014, № 1685 від 08.08.2014,№1686 від 12.08.2014 та додатками до вказаного договору з переліком об'єктів, які потрібно перевірити(т.1 а.с. 25-52)

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631(т.1 а.с. 207-212)

Отриману від ТОВ «СЕОЛАН» податкову накладну включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних (т.1 а.с. 213-223)

Потреба підписання вказаного договору зумовлена необхідністю виконання позивачем своїх договірних зобов'язань перед ТОВ «Аль-пари», АТ «АЛЬЯНС», АТ «ШТУРБІЗНЕСЦЕНТР «ДРУЖБА» , ТОВ «КРОМ», ПП «МакДональдз Юкрейн Лтд», ПАТ Ольшанська Меблева фабрика, ОВББ «САДОВА ГІРКА, Держфінінспекція в Харківській області, ПАТ «Електромашина», ДП «Електроважмаш», МПП «ЕРІДОН», ООО «ЮрЄксперт-2005», ООО «Компания «А-Рент», ТОВ «Компания «Фінпром» , ТОВ «Актіон-Україна» щодо забезпечення цілодобової охорони об'єктів, що підтверджується відповідними договорами з вказаними контрагентами.

Також, між ТОВ «ІНЕКС» (замовник) та ТОВ «СЕОЛАН»» (виконавець) був укладений Договір про надання послуг №140314 від 14.03.2014 року (т.1 а.с. 53-54), згідно п.1.1. якого виконавець зобов'язується здійснювати послуги з фізичної підготовки особистого складу «Замовника». Фізична підготовка здійснювалась на підставі списків затверджених на кожний місяць,які є додатком до договору.

Вартість послуг за договором встановлена 85,00 грн. в тому числі ПДВ -14,16 грн. за один час тренування одного співробітника охорони. Загальна сума договору складається із вартості наданих Замовнику в період дії договору на підставі рахунків та додаткових угод. Термін дії договору - до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Реальність виконання вищезазначених договорів підтверджується актами виконаних робіт №1105 від 11.04.2014р.,№ 3014 від 30.04.2014, № 3011 від 30.05.2014р.№-2708 від 27.06.2014.,№ 1520 від 15.09.2014, №2915 от 29.09.2014, податковими накладними №1105 від 11.04.2014р.,№ 3014 від 30.04.2014, № 3011 від 30.05.2014р., № 2708 від 27.06.2014 .,№ 1520 від 15.09.2014, № 29.09.2014, платіжними дорученнями № 1690 від 14.08.2014, № 1722 від 05.09.2014, № 1781 від 03,10.2014р, № 1579 от 1006.2014.№ 1536 від 16.05.2014,1536 від 15.05.2014№ 1569 від 06.06.2014№ 1630 від 11.07.2014, звітом про проведення фізичної підготовки, графіком відвідування занять (т.1 а.с. 55-76), а також штатним розписом Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631.

Отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних).

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ІНЕКС» (Замовник) та ТОВ «СЕОЛАН» (виконавець) укладено договір № 020414 від 02.04.2014 року (т.1 а.с. 77-79) про надання послуг по розробці концепції безпеки, предметом якого, згідно п, 1.1., є надання замовнику послуг по розробці концепції безпеки об'єкту за адресою Харківська обл. с.Васищеве, вул.Промислова 1, який замовник охороняє . Вартість послуг за даним договором становить 64000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% -10666,66 гри. (п. 4.1. договору), термін дії договору - до повного виконання. Факт виконання наданих послуг підтверджується актами виконаних робіт № 2405 від 24.04.2014 року,№ 2504 від 25.04.2014., податковими накладними №2405 від 24.04.2014 року,№2504 від 25.04.2014, письмовим звітом до договору №020414, копією договору на охорону об'єкту с.Васищеве,вул.Промислова, 1 Харківська область (т.1 а.с. 80-85, т. 2 а.с. 138-169).

Оплата здійснена у безготівковій формі платіжними дорученнями № 1534 від 15.05.2014, №1532 від 13.05.2014р.

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631.

Отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстрів отриманих податкових накладних.

10.04.2014 року, між ТОВ «ИНЕКС»(замовник) і ТОВ «СЕОЛАН»(виконавець) укладено договір № 100414 (т.1 а.с. 86-88) про надання інформаційно - консультаційних послуг предметом якого, згідно п. 1.1., є надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг в тому числі: розробка рекламної кампанії охоронної агенції , розробка стратегії комунікації, стратегії руху концепції рекламної кампанії "фірми; розробка бюджету медіа-плану рекламної кампанії; розробка креативної концепції рекламної кампанії фірми; розробка концепції рекламної кампанії охоронних послуг; розробка стратегії комунікації,стратегії просунення концепції рекламної компанії охоронних послуг: розробка бюджету медіа-плану рекламної компаніх охоронних послуг. Розробка креативної концепції рекламної компанії послуг: розробка базового рекламного сповідомлення, слогана, креатива для ТВ,пресси наружної реклами; розробка концепції іоригінал-макетів-плакат наклейки,інш.); розробка концепції рекламної кампанії охоронних послуг з використанням телевізійних сюжетів; розробка оригінал макетів РО8М; запровадження активних прямих продажів послуг, проведення, директ- маркетингового проекту за цільовими сегментами (державна охорона, приватні охоронні фірми).

Вартість послуг за даним договором становить 101000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% 16833,33грн. (гг. 4.1. договору), термін дії договору - 31.12.2014року за умови повного виконання сторонами своїх обов'язків (п. 5.1. договору). Факт виконання наданих послуг підтверджується копіями актів виконаних робіт №1606 от 16.05.2014р№т1903, від 19.05.2014, податковою накладною №1606 от 16.05:2014р№ті'903, від 19.05.2014, письмовим звітом до договору №100414 від 10.04.2014 «Про надання інформаційно-консультаційних послуг», платіжними дорученнями № .1591 від 17.06.2014року, № 1586 від 13.06.2014року (т.1 а.с. 89-94, т.2 а.с. 157-179).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631.

Отриману від ТОВ «СЕОЛАН» податкову накладну включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

Між ТОВ «ИНЕКС» (замовник) і ТОВ «СЕОЛАН»(виконавець) укладено договір № 170414 від 17.04.14 року (т.1 а.с. 95-97) про надання інформаційно - консультаційних послуг предметом якого, згідно п. 1.1., є надання замовнику інформаційно-консультаційиих послуг по вивченню попиту, пошук клієнтів рекомендації по укладанню договорів.Вартість послуг за даним договором становить 106000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% -666,66грн. (п. 4.1. договору), термін дії договору - 31 грудня 2013року за умови повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Факт виконання, наданих послуг підтверджується копіями актів виконаних робіт №2009 от 20.05.2014р., № 2603 від 26.05.2014р., податковими накладними №2009 от 20.05.2014р. ,№ 2603 від 26.05.2014р, пІисьмовим звітом, до договору № 17041414 від 1 7.04.201 4 року, платіжними дорученнями № 1604 від : .06.2014,№ 1596 від 19.06.2014 (т.1 а.с. 98-103, т.2 а.с. 180-214).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631, податкові накладні включені до реєстрів отриманих виданих податкових накладних.

Також, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ИНЕКС (Замовник) » з ТОВ «СЕОЛАН» (Виконавець) укладено договір № 280514 від 28.05.2014 року (т.1 а.с. 104-106) про надання послуг по розробці концепції безпеки, предметом якого є надання замовнику послуг по розробці концепції безпеки об'єкту за адресою: місто Харків, вул.Полтавський Шлях58,вул Пушкінська,37. Пр.-т Ленніна -", який замовник охороняє .

На підтвердження факту виконання умов вищезазначеного правочину, позивачем надано до суду акт виконаних робіт № 2307 від 23.06.2014 року, податкову накладну №2307від 23.06.20'14року, письмовий звіт до договору №280514, платіжне доручення № 1636 від 19.07.2014р.(т.1 а.с. 107-109, т.2 а.с. 224-234).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631. Отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстрів отриманих податкових накладних.

Також, між ТОВ «ІНЕКС» (замовник) та ТОВ «СЕОЛАН»» (виконавець) був укладений Договір про надання послуг №290514 від 29.05.2014 року (т.1 а.с. 110-112) про надання інформаційно - консультаційних послуг предметом якого є надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг по вивченню попиту, пошук клієнтів, рекомендації по укладанню договорів.

Вартість послуг за даним договором становить 104400,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% -17400,00 грн. (п. 5.1. договору), термін дії договору -31 грудня 2014року за умови повного виконання сторонами своїх обов'язків. Факт виконання наданих послуг підтверджується копіями актів виконаних робіт №2008 від 20.06.2014.,2306 від 23.06.2014р., податковими накладними№2008 от 20.06.2014.,2306 від 23.06.2014р., письмовим звітом до договору № 290514 від 29.05.2014, платіжними дорученнями № 1633 від 15.07.2014Л' 1634 від 16.07.2014р.(т.1 а.с. 113-118, т.3 а.с 1-55).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631, отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ИНЕКС» (замовник) та ТОВ «СЕОЛАН» (Виконавець) укладено договір № 300514 від 30.05.2014 року (т.1 а.с. 119-121) про надання послуг по розробці концепції безпеки, предметом якого, згідно п. 1.1. договору, є надання замовнику послуг по розробці концепції безпеки об'єкту за адресою: місто Харків, ПАО «АЛЬЯНС», який замовник охороняє . Вартість послуг за даним договором становить 5364000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% -8940,00 грн. (п. 4.1. договору), термін дії договору-до повного виконання.

Факт виконання наданих послуг підтверджується копіями акту виконаних робіт № 2406 від 24.06.2014 року, податковою пакладною№-2406 від 24.06.2014 року, письмовим звітом до договору №300514 відЗО.05.2014 , платіжним дорученням. № 53640 від 21.07.2014 (т. 1 а.с. 122-124, т.3 а.с. 56-71).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631.

Отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстрів отриманих податкових накладних.

Також, між ТОВ «ІНЕКС» (замовник) і ТОВ «СЕОЛАН»(виконавець) укладено договір № 200814 від 20.08.14 року (т.1 а.с. 125-127) про надання інформаційно - консультаційних послуг предметом якого, згідно п. 1.1.договору є надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг в тому числі: розробка рекламної кампанії охоронних послуг , розробка стратегії комунікації, стратегії руху концепції рекламної кампанії фірми; розробка бюджету медіа-плану рекламної кампанії; розробка креативної концепції рекламної кампанії фірми.

Вартість послуг за даним договором становить 102000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% 17000,00грн. (п. 4.1. договору), термін дії договору - 31.12.2014року за умови повного виконання сторонами своїх обов'язків (п. 5.1. договору).

Факт виконання наданих послуг підтверджується копіями актів виконаних робіт №2225 от 22.09.2014р№ 2317, від 23.09.2014, податковою накладною № 2225 от 22.09.2014р№ 2317, від 23.09.2014, письмовим звітом до договору №200814 від 20.08.2014 «Про падання інформаціпно-консультаційних послуг», платіжними дорученнями № 1794 від 15.10.2014року.,№ 1793 від 13.10.2014 (т.1 а.с. 128-133, т.3 а.с. 75-94).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631

Отриману від ТОВ «СЕОЛАН» податкову накладну включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам які виникли між позивачем та ТОВ «Сеолан» в рамках договору №210814 від 21.08.2014 року, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «ІНЕКС» (замовник)та ТОВ «СЕОЛАН» (виконавець) укладено договір №210814 від 21.08.2014 року (т.1 а.с. 134-136) про надання інформаційно консультаційних послуг предметом якого, згідно п. 1.1., є надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг по вивченню попиту ,пошук клієнтів, рекомендації по укладанню договорів.

Вартість послуг за даним договором становить 105000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 20% -17500.00 грн. (п. 4.1. договору), термін дії договору - 31 грудня 20-ЇЗроку за умови повного виконання сторонами своїх обов'язків.

На підтвердження реальності виконання вищезазначених умов договору позивачем надано до суду копії актів виконаних робіт №2513 от 25.09.2014р.,№ 2610 від 25.09.2014р., податкову накладну №2513 от 25.09.2014р., № 2610 від 25.09.2014р., письмовий звіт до вказаного договору, платіжні доручення № 1792 від 09.10.2014, № 1782 від 07.10.2014р.(т.1 а.с. 137-142, т.3 а.с. 95-137). Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631. Отримані від ТОВ «СЕОЛАН» податкові накладні включені до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних.

Також, між ТОВ "ІНЕКС" (замовник) та ТОВ «СЕОЛАН» (виконавець) був укладений договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № І60414 від 16.04.2014 року (т.1 а.с. 143-146), предметом якого є здійснення інформаційно-консультаційних послуг програмного комплексу «ІНТЕЛЕКТ» Вартість послуг за договором встановлена 55000,00 грн. в тому числі ПДВ20% -9166,66,00 грн. Термін дії договору - до повного виконання сторонами своїх обов'язків. Фактичне виконання цього договору підтверджується: актом виконаних робіт №2104від 21.05.2014р, податковою накладною №2104від 21.05.2014р., платіжним дорученнями № 1597 від 19.06.2014 (т.1 а.с. 148-150).

Отримані послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631

Суд вважає за потрібне зазначити, що будь-яких належних доказів того, що отримані від контрагентів позивача послуги не використовувався позивачем у власній господарській діяльності ні акт перевірки, ні матеріали даної адміністративної справи на містять.

Надаючи правову оцінку вищезазначеним договірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зауважити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також суд зазначає, що форма та зміст документів первинної бухгалтерської звітності, наданих суду на підтвердження виконання договорів поставки, відповідають вимогам закону і свідчать про реальність операцій проведених договірними сторонами. Зокрема, податкові накладні, що в силу приписів податкового закону є підставою для формування податкового кредиту, не містять недоліків форми або змісту, що зумовлюють для них втрату доказової сили в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" або виключають можливість їх використання платником при відображенні при декларуванні та (або) підтвердженні показників податкової звітності.

Окрім того, суд вважає за потрібне зауважити, що серед залучених до матеріалів справи документів відсутній додаток № 3 до акту перевірки, в якому має бути узагальнений перелік документів, які були використані при проведенні перевірки. Таким чином висновки контролюючого органу про відсутність факту реального здійснення господарських операція позивача з вищезазначеними контрагентами зроблені на припущеннях без дослідження необхідних доказів

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення ТОВ «Інекс» витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Також слід відмітити, що наявність або відсутність ліцензій або дозволів на надання відповідних послуг має значення виключно для подальшої їх реалізації (використання) і не впливають на оподаткування таких операцій, а тому посилання відповідача на відсутність вказаних первинних документів судом до уваги не приймається.

Відповідно до положень п. 14.1.18 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14, п.198.3, п. 198.6. ст.19 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За результатами системного аналізу вказаних правових норм, суд приходить до висновку про те, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий ними товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

З положень ч.1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, усі суми податкового кредиту у спірних правовідносинах підтверджені відповідними податковими накладними, а також належним чином складеними первинними документами.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

Законом передбачено чіткий перелік підстав, які дають право на податковий кредит. Ці підстави дотримані позивачем в повному обсязі.

Листом Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" зазначено, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Адже, Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Оскільки, позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами господарювання зі статусом юридичної особи, окремими платниками податку на додану вартість, кожен з яких має свої межі юридичної відповідальності, яка є індивідуальною, виходячи з вимог ст. 61 Конституції України.

Суд також зауважує, що чинне законодавство не покладає на платника податків обов'язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми до складу витрат, що підлягають оподаткуванню та формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом ТОВ «СЕОЛАН» мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд звертає увагу на те, що збільшення суми грошового зобов'язання (шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із статтею 9 Конституції України.

Зокрема, стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права"

Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі також "ЄСПЛ"). Дані рішення згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, ч. 2 ст.8 КАС України вимагає врахування практики ЄСПЛ при вирішенні справ.

Так, у пункті 53 рішення в справі "Булвес" АД проти Болгарії ЄСПЛ визначив поняття власності, вказавши, що "власність"може включати як існуючу власність, так і активи, включаючи вимоги стосовно яких заявник може стверджувати, що у нього чи у неї є принаймні "правомірні очікування"отримати ефективне здійснення свого майнового права.

У рішенні в справі "Щокін проти України"(п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Так, у пп. 50-51 згаданого рішення ЄСПЛ зазначає: "Найпершою та найбільш важливою вимогою ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинне бути законним: друге речення першого параграфу наділяє правом позбавляти майна лише "на умовах, передбачених законом"і другий параграф визначає, що Держава має право контролювати використання майна шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Це поняття (поняття "закону") вимагає, перш за все, щоб заходи, що застосовуються, ґрунтувалися на національному законодавстві. Воно також посилається на якість закону, що застосовується, вимагаючи його доступності для осіб, яких він стосується, точності та передбачуваності в його застосуванні."

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та контрагентом ТОВ «Сеолан» і правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти адміністративного позову не виконав покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок та не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судовим розглядом встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЕКС» до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 01.07.2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЕКС» (62416, Харківська область, м. Пісочин, вул. Некрасова, б. 11, ) судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20.08.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.