Справа № 9101/24495/2011
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2015 рокусправа № 2а-8631/10/0470
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2010р. у справі № 2а-8631/10/0470

за позовом Комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа"

до Державної інспекції України з контролю за цінами, Сектору у Дніпропетровській області Державної інспекції України з контролю за цінами

про визнання незаконним припису та рішення,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство "Дніпродзержинськтепломережа" (далі по тексту - позивач, КП "Дніпродзержинськтепломережа") звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання недійсними припису №569 "Про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін" від 10.07.2009р. та рішення №203 від 27.07.2009р. "Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін", складених на підставі акту перевірки КП "Дніпродзержинськтепломережа" №569 від 10.07.2009р. Державною інспекцією з контролю за цінами в Дніпропетровській області (відповідач).

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що заходи впливу застосовані до позивача протиправно та безпідставно.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що припис №569 "Про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін" від 10.07.2009р. та рішення №203 від 27.07.2009р. "Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін" винесене обґрунтовано, в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що судом першої інстанції не з'ясовано обставини спору та не надана їм належна правова оцінка. На думку позивача, оспорюванні адміністративні акти відповідача суперечать чинному законодавству України і накладають на КП «Дніпродзержинськтепломережа» неправомірні штрафні санкції. Апелянт вказує, що судом при прийнятті постанови неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а висновки суду повністю суперечать обставинам справи.

У зв'язку з реорганізацією в органах контролю за цінами з урахуванням Указу Президента України від 09.12.2010р. №1085/2010 ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014р. на підставі ст.55 КАС України здійснено процесуальну заміну Державної інспекції по контролю за цінами в Дніпропетровській області на Державну інспекцію України з контролю за цінами, Сектором у Дніпропетровській області Державної інспекції України з контролю за цінами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, в червні 2009 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Дніпропетровській області була проведена перевірка КП «Дніпродзержинськтепломережа» з питань додержання державної дисципліни цін. За результатами перевірки складено акт № 569 від 10.07.2009р., в якому зазначалося, що позивачем завищені тарифи на теплопостачання для опалення гуртожитків учбових закладів у місті Дніпродзержинську, нараховано плату за теплопостачання для гуртожитків як для споживачів 2-ої групи (бюджетні установи, підприємства і організації) в період з листопада 2007р. по березень 2009р. На думку відповідача цю категорію споживачів необхідно віднести до 1-ої групи (населення) і нараховувати тарифи для них як для 1-ої групи.

Так, перевіркою встановлено, що на опалення гуртожитку комерційного технікуму площею 1651,6 м/2 (без приладу обліку) відпущено за опалювальний період 2008- 2009рр. 244,61 Гкал з тарифом для бюджетних споживачів 317,76 грн./Гкал (без ГІДВ) на загальну суму 77730,32 грн. замість тарифу для населення 179,34 грн./Гкал на суму 43 869,17 грн. Завищення вартості послуг становить 33 861,15 грн.

Крім того, за рахунок застосування питомої норми теплоспоживання, затвердженої - для інших споживачів 0,221 Гкал/м" на рік, замість 0,159 Гкал/м2 на рік для населення, завищення вартості послуг з опалення становить 7666,31 грн. Всього за опалювальний період необґрунтовано нараховано комерційному техніку 41 527,46 грн. (без ГІДВ).

По 10 навчальним закладам за період з листопада 2007р. по березень 2009р. завищення нарахувань плати за послуги з опалення студентських гуртожитків становить 553 588,97 грн. (без ГІДВ), в тому числі за опалювальний період 2008-2009 рр. - 313 637,67 грн. (без ПДВ). 3 урахуванням відсотку сплати послуг навчальними закладами 95.96 % сума, яка підлягає вилученню до бюджету, становить 300 966,71 грн.

З урахуванням встановлених порушень відповідачем застосовано до позивача заходи реагування, які оскаржуються останнім в судовому порядку.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Нарахування плати за надані позивачем послуги для гуртожитків здійснюється за тарифами та нормами теплоспоживання для населення відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208 "Про затвердження Примірного положення про гуртожитки".

У відповідності до п.38 даного Положення плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду".

Такий порядок розрахунків підтверджується також листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 12/2-1147 від 03.12.2007 р., відповідно до якого механізм надання жилої площі в гуртожитки підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання регулюються порядком, затвердженим Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208, згідно з якою громадяни, що проживають у приміщеннях, які перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за комунальні послуги, установлену для будинків державного та громадського житлового фонду і яка нараховується за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. У разі якщо гуртожиток переведено до житлового фонду міста, плата за комунальні послуги також встановлюється як для населення.

З урахуванням встановленого факту порушення, згідно зі ст.14 Закону України "Про ціни ціноутворення", Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) відносно позивача складено припис №569 10.07.2009р. та прийнято рішення № 203 від 27.07.2009р. про вилучення в дохід бюджету суми економічних санкцій в розмірі 902900,13 грн. Сума економічних санкцій складається з суми необґрунтовано отриманої виручки в розмірі 300 966,71 грн. та штрафу у двократному розмірі необґрунтовано отриманої суми виручки в розмірі 601 933,42 грн.

З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припис №569 "Про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін" від 10.07.2009р. та рішення №203 від 27.07.2009р. "Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін" винесено обґрунтовано, в порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпродзержинськтепломережа" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2010р. у справі №2а-8631/10/0470 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2010р. у справі №2а-8631/10/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна