Справа № 2а-5682/10/0617
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"10" травня 2011 р. Справа № 2а-5682/10/0617

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області

на постанову Овруцького районного суду

від "15" грудня 2010 р. у справі № 2а-5682/10/0617

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області

про зобов'язання провести нарахування у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.1) про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсій за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.04.2010р. по 30.09.2010р. та зобов'язання відповідача здійснювати позивачу перерахунок пенсії як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсій за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.09.2010р. та виплачувати її щомісячно в подальшому.

Ухвалою Овруцького районного суду від 22.10.2010р. (а.с.9), зокрема, позов за його вимогами за період з 01.04.2010р. по 30.04.2010р. відповідно до ст.ст.99,100 КАС України було залишено без розгляду.

Постановою Овруцького районного суду від 15.12.2010р. у даній справі позов задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести донарахування та виплату ОСОБА_3 державної пенсії як інваліду третьої групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, за період з 01.05.2010р. по 30.09.2010р. в розмірі, визначеному ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 6-кратному розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік"; зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести донарахування та виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.05.2010р. по 30.09.2010р. в розмірі, визначеному ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (а.с.13).

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.18), в якій просить її скасувати та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, так як в мотивувальній частині є суттєві невідповідності висновків щодо наявних матеріалів справи, в мотивувальній частині даного рішення не зазначено мотивів, з яких суд вважає встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися заперечення ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Овруцькому районі про безпідставність позовних вимог по даній справі; крім того, належним відповідачем щодо стягнень сум коштів на реалізацію ст.ст.37,39,50,51,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення в Овруцькому районі, оскільки фінансування Пенсійного фонду України в Овруцькому районі щодо зазначених виплат з державного бюджету не здійснюється.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження.

З врахуванням приписів вищевказаної статті, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, наведені у скарзі доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має 3-ю групу інвалідності, що пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, про що свідчать довідка до акта огляду МСЕК серії ЖИА №095721, посвідчення серії "А" №108993с та довідка ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі №3885/02 від 11.10.2010р. (а.с.2,4,7).

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 54 Закону України від 28.02.1991р. №796-12 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, чинній на час спірних відносин, обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В усіх випадках розмір пенсії для інвалідів по 3 групі інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 вказаного Закону (в чинній редакції) додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсії, тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Розмір прожиткового мінімуму у 2010 році для осіб, що втратили працездатність визначено статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

Так, прожитковий мінімум для вказаної категорії осіб становить: 695 грн. - у період з 01 січня 2010р. по 31 березня 2010р., 706 грн. - у період з 01 квітня 2010р. по 30 червня 2010р., 709 грн. - у період з 01 липня 2010р. по 30 вересня 2010р., 723 грн. - у період з 01 жовтня 2010р. по 30 листопада 2010р., 734 грн. - у період з 01 грудня 2010р. по 31 грудня 2010р.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1261 від 24.10.2007р., до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

У пункті 8 вказаної Постанови до джерел формування коштів Пенсійного фонду України відносяться також кошти державного бюджету та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Указу Президента України №121/2001 від 01.03.2001р. "Про Положення про Пенсійний фонд України" Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002р. №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що саме органами Пенсійного фонду України позивачу мали проводитись нарахування та виплати, передбачені ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Законом, який встановлює певні виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, відповідач у 2010 році повинен діяти у відповідності з приписами діючих норм вказаного Закону та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум.

Таким чином, колегія суддів вважає, що бездіяльність відповідача, яка полягає в нездійсненні позивачу передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплат, є протиправною, а тому суд апеляційної інстанції в цілому погоджується з мотивами, наведеними в оскарженій постанові, для задоволення позову, виходячи з приписів ст.ст.50,54 вказаного Закону.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у нездійсненні виплат позивачу за період з 01.05.2010р. по 30.09.2010р. у розмірах, встановлених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Овруцького районного суду про відмову в позові в частині зобов'язання відповідача здійснювати позивачу перерахунок пенсії як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсій за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.09.2010р. та виплачувати її щомісячно в подальшому, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції, те, що нарахування вищевказаних соціальних виплат в подальшому буде також здійснюватися з порушенням вимог законодавства, є лише припущенням позивача й не підтверджується будь-якими доказами.

За наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, не є переконливими та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що при виготовленні тексту оскаржуваної постанови Овруцьким районним судом, як і позивачем в позовній заяві, було допущено описку щодо кінцевої дати, до якої задовольняються позовні вимоги, - 31.09.2010р., поскільки останнім днем вересня є 30 число, й відповідно слід вважати, що позовні вимоги у даній справі задовольняються саме по 30.09.2010р., а вищевказана описка підлягає виправленню судом першої інстанції у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду від "15" грудня 2010 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1 - в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Словечно, Овруцький район, Житомирська область, 11100

3 - відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12, м.Овруч, Овруцький район, Житомирська область, 11100