Справа № 826/3458/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 серпня 2015 року № 826/3458/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн "Укрспирт")
до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві
про зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт») звернувся до суд уз позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зобов'язання зняти арешт з майна та рахунків, накладений при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька про стягнення коштів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не є стороною спірного виконавчого провадження, проте відповідачем накладено арешти на майно та кошти саме позивача, оскільки у виконавчому листі та подальшому, постановах державного виконавця код ЄДРПОУ позивача зазначено як код ЄДРПОУ ДП «Укрспиртпостач» (боржник у спірному виконавчому провадженні).

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 31.05.2013 відкрито виконавче провадження №38227450 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька №2-1621/11 27.09.2011 про стягнення з ДП «Укрспиртпостач» () на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 62758,49 грн.

В подальшому, постановами від 25.02.2014 накладено арешт на все майно ДП «Укрспиртпостач» () та оголошено заборону на його відчуження.

Також, постановою від 07.03.2014 накладено арешт на кошти ДП «Укрспиртпостач» () , що містяться на рахунках згідно з переліком.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право, зокрема: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

З системного аналізу викладеного вбачається, що державний виконавець накладає арешт на кошти та майно виключно боржника у виконавчому провадженні.

Як зазначено вище, постановами державного виконавця від 25.02.2015 та від 07.03.2015 накладено арешт на кошти ДП «Укрспиртпостач» ().

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт») останній має ідентифікаційний код 03081223.

Отже, фактично відповідачем накладено арешт на кошти та майно Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт»), який не є стороною виконавчого провадження, а не боржника ДП «Укрспиртпостач».

Відповідно до відповіді ДПС України від 26.02.2014 № щодо номерів рахунків, відкритих у банках, інформація про рахунки надавалась по юридичній особі за кодом , тобто про банківські рахунки Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт»).

Згідно з листами ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»ПАТ «Міський комерційний банк» (а.с. 18-21) Банки повідомили відповідача, що останнім накладено арешт на банківські рахунки Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт»), а не боржника у виконавчому провадженні ДП «Укрспиртпостач».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Оскільки у виконавчому провадженні №38227450 відкритому з примусового виконання виконавчого листа виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька №2-1621/11 27.09.2011 накладено арешт на майно та кошти позивача, який не є стороною вказаного виконавчого провадження, отже суд вбачає наявними підстави для зобов'язання відповідача зняти арешт з майна та рахунків позивача накладений при виконанні згадуваного виконавчого провадження та, як наслідок, задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з майна та рахунків Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (Концерн «Укрспирт») накладений у виконавчому провадженні №38227450 відкритому з примусового виконання виконавчого листа виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька №2-1621/11 27.09.2011.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда