Справа № 2-а-383/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"31" травня 2011 р. Справа № 2-а-383/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, м.Житомир

на постанову Богунського районного суду м.Житомира

від "14" січня 2011 р. у справі № 2-а-383/11

за позовом ОСОБА_2, м.Коростень Житомирської області

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, м.Житомир

про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоотриманих коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2011р. позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати з 15.09.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 14.01.2011р. в повному обсязі позивачу доплати, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 15.09.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 14.01.2011р. у розмірі двох мінімальних заробітних плат з урахуванням отриманих коштів (а.с.23).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою (а.с.26-29), в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, так як в його мотивувальній частині є суттєві невідповідності висновків щодо наявних матеріалів справи, тобто порушено вимоги ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, а також всупереч приписам ст.163 КАС України в мотивувальній частині даного рішення відсутнє посилання на те, які норми законодавства були порушені відповідачем; крім того, виплата надбавки до пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, до якого кошти Пенсійного фонду України не включаються, а тому, оскільки ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не може здійснювати виплату позивачу соціальних виплат за рахунок власних коштів, то, відповідно, воно і не є належним відповідачем у даній справі, проте, судом першої інстанції не було взято до уваги зазначені обставини, як і не було залучено до участі у справі належного відповідача - орган Державного казначейства України та застосовано до спірних правовідносин приписів ст.ст.99,100 КАС України, на чому наполягав відповідач.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не подав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження.

З врахуванням приписів вищевказаної статті, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, наведені у скарзі доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2010р. (поштовий конверт, а.с.12) ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення з нього на користь позивача недоотримані кошти, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в сумі 42758,00 грн. за період з 01.06.2007р. по 31.05.2010р. та про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати позивачу кошти, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у відповідності до вимог даного Закону (а.с.1-5).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 13.12.2010р. (а.с.13) позов за період з 01.06.2007р. по 14.09.2007р. було залишено без розгляду, а в частині позовних вимог, починаючи з 15.09.2007р. відкрито скорочене провадження у справі.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі, передбаченому для громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, в зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальні заробітні плати.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод, чи інтересів.

Так як виплата допомоги має щорічний характер, то позивач про порушення свого права повинен був бути обізнаним на час її отримання.

Згідно зі ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

При цьому, в ухвалі Богунського районного суду м.Житомира від 13.12.2010р. (а.с.13) зазначено, що позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду за період з 01.06.2007р.

Проте, в матеріалах даної справи клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду (як окремо подане, так і заявлене в тексті позовної заяви) відсутнє.

Не вказано про нього й в переліку додатків до позовної заяви (а.с.1-5).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2011р. у даній справі (а.с.37) позивача (ОСОБА_2) було зобов'язано надати суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на звернення до суду, яке подавалось (якщо подавалось) Богунському районному суду м.Житомира при поданні адміністративного позову у даній справі.

Однак, позивачем вимог вказаної ухвали суду не виконано, витребовуваних документів не подано.

При цьому, зважаючи на направлення судом ухвали з судовою повісткою за адресою позивача, зазначеною в позові та апеляційній скарзі, та норми ч.11 ст.35 КАС України, відповідно до яких у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, повернення органом поштового зв'язку ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2011р. з поміткою про закінчення терміну зберігання не свідчить про її невручення позивачу.

Тобто, можна зробити висновок, що оскільки позивачем позовну заяву подано 02.12.2010р., а позовні вимоги заявлено за період з 01.06.2007р. по 31.05.2010р., то з врахуванням вищевказаних приписів ст.ст.99,100 КАС України заявлені позовні вимоги знаходяться поза межами встановленого шестимісячного строку звернення до суду, а тому не можуть бути задоволені.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову у даній справі, а тому постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2011р. у даній справі слід скасувати та залишити позов без розгляду згідно приписів ст.ст.99,100 КАС України.

Керуючись ст.ст.100, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2011р. скасувати та залишити позов без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003