Справа № 826/9583/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9583/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Василенка Я.М., Сорочко Є.О.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2015 року по справі за їх позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» про застосування заходів реагування, -

в с т а н о в и л а :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ТОВ «Кіод-1» про зупинення експлуатації будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку та нежитлової будівлі за адресою: вул. Лейпцизька, 16, Печерський р-н, м. Київ.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2015року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішення, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконне, на їх думку, рішення суду першої інстанції та постановити нове про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є безумовною підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, щодо зупинення експлуатації вищезазначених приміщень, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Інспекції проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Кіод-1», за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державної стандартів і правил від 07.05.2015 року.

Перевіркою встановлено, що під час виїздів 22.04.2015 року та 07.05.2015 року за адресою: вул. Лейпцизька, 16, Печерський р-н, м. Київ, ТОВ «Кіод-1» виконано будівельні роботи з будівництва будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку та нежитлової будівлі без документа, що надає право на виконання будівельних робіт чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Зазначений об'єкт, відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», відносяться до ІІ категорії складності. Також встановлено, вищевказані будівлі експлуатуються ТОВ «Кіод-1» у якості будинку охорони та холу готелю без прийняття в експлуатацію, відповідно до вимог чинного законодавства, чим, за твердженням перевіряючих, порушено вимоги ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року.

Зазначені обставини слугували підставою для винесення Інспекцією припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.05.2015 року, якому з метою усунення виявлених порушень вимагається у термін до 08.07.2015 року усунути виявлені порушення, відповідно до вимог чинного законодавства, а також протоколи про порушення у сфері містобудівної діяльності від 07.05.2015 року.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірного рішення, судова колегія виходить наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 41 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ч. 4 ст. 4 Закону вказує, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається в порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 вказаного закону припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання.

Відповідно до абз. 3 п. 3 ст. 41 вказаного Закону посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 41 ч. 8 п. 9 цього Закону посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Отже, заборона закінчених будівництвом об'єктів можлива лише за вмотивованим рішенням керівника Інспекції чи його заступника.

Отже, за результатами перевірки, в разі встановлення порушення вимог законодавства, позивач мав повноваження прийняти або припис за підписом посадової особи, яка проводила перевірку про усунення порушень вимог законодавства чи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, або рішення за підписом керівника інспекції чи його заступника про заборону експлуатації закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Дана правова позиція підтримана ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014 року у справі № К/800/22061/14.

Таким чином, неможливо не погодитися з доводами суду першої інстанції, що орган державного архітектурно-будівельного контролю, яким є позивач у даній справі, наділений повноваженням самостійно заборонити за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, що є предметом розгляду у даній справі.

Варто відзначити, що аналіз змісту наведених вище правових приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» свідчить про те, що вказаним правовим актом врегульовано питання про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

В свою чергу, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містить такого заходу реагування, як зупинення експлуатації будинків (будівель), а, отже, не може поширюватися на правовідносини щодо зупинення експлуатації будинків. При цьому, Порядок здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 також не регулює порядок зупинення експлуатації будівель.

Так, зупинення виробництва регламентовано Положенням про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки й охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженим наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року № 826. Зокрема, пунктом 2.26 вказаного Положення визначено підстави для прийняття рішення щодо заборони виробництва. Також, можливість зупинення виробництва регламентована ч. 2 ст. 68 Кодекс цивільного захисту України, проте вказані нормативно правові акти не поширюють свою дію на органи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, профільними нормативними актами яких є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553.

Сукупний аналіз перелічених вище правових актів свідчить про те, що лише посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, можуть бути суб'єктом звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України).

Даним Кодексом передбачено, що саме посадова особа центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, має право звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Оскільки Державна архітектурно - будівельна інспекція України не є центральним органом виконавчої влади, то і не може бути суб'єктом звернення до суду з позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Виходячи з наведеного, Окружним адміністративним судом м. Києва правомірно не прийнято до уваги посилання позивача на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки суб'єкт владних повноважень може діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом у зв'язку з тим, що він виконує державні функції і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з вищевикладеним визначений законом предмет та підстави позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийняття спірної постанови.

За таких обставин Окружним адміністративним судом м. Києва зроблено правильний висновок щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Василенко Я.М.