Справа № 816/1643/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1643/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Сергієнко Т.Г.,

представника відповідача - Прокопчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода»
до відповідача Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області
про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2015 року Виробничий сільськогосподарський кооператив «Злагода» (надалі - позивач, ВСК «Злагода») звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - Полтавська ОДПІ, відповідач), згідно з яким та з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 11.06.2015 (т. 2, а.с. 64-66), від 14.08.2015, від 18.08.2015 (т.5, а.с. 167-175) просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської ОДПІ на суму 101 216,42 грн:

- від 06.05.2015 № в частині визначення грошового зобов'язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 77 565,78 грн;

- від 06.05.2015 № в частині визначення грошового зобов'язання на загальну суму 23 650,64 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що прийняті відповідачем за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення від 06.05.2015 №№ , в оскаржуваній частині є неправомірними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Позивач зазначає, що витрати гр. ОСОБА_3 коштів, наданих останній під звіт, підтверджено доданими до звітів та пред'явленими в ході проведення перевірки копіями платіжних документів (квитанцій банку про перерахування коштів). За твердженням позивача, податковою інспекцією безпідставно не враховано пояснення ВСК «Злагода» стосовно того, що оригінали платіжних документів здані до реєстраційної служби з метою проведення реєстраційних дій. За доводами позивача, Положення про ведення касових операцій в національній валюті не містить вимоги щодо підтвердження витрати коштів саме оригіналами платіжних документів, а відповідні доводи контролюючого органу ґрунтуються на довільному тлумаченні норм чинного законодавства.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи правомірністю висновків планової виїзної документальної перевірки ВСК «Злагода» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 по 31.12.2014, якою встановлено порушення позивачем, окрім іншого, вимог пунктів 3.1, 3.2, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України в частині проведення готівкових розрахунків на суму в розмірі 148 839,60 грн без подання одержувачем коштів оригіналу платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів; незабезпечення оподаткування сум, виданих під звіт та не повернутих протягом встановленого строку (не надано всі необхідні документи, що підтверджують фактичне здійснення витрат). Відповідач зазначає, що додані до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, копії платіжних документів не є належними у розумінні пункту 7.41 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні документами, що підтверджували б здійснені підзвітною особою витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги адміністративного позову та просив його задовольнити з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 14.08.2015, від 18.08.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акта перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ВСК «Злагода» (ідентифікаційний код 03769706) зареєстрований як юридична особа, що не заперечується сторонами (т.1, а.с. 14-15; т.2, а.с.52-61); позивач перебуває на податковому обліку в Полтавській ОДПІ (т.1, а.с. 14-15).

У період з 02.03.2015 по 14.04.2015 посадовими особами Полтавської ОДПІ на підставі направлень від 27.02.2015 №№ 000070, 000071, 000072, від 16.03.2015 №000093 та згідно з наказом від 17.02.2015 № 50, наказом від 30.03.2015 № 129 про продовження проведення термінів перевірки проведено документальну планову виїзну перевірку ВСК «Злагода» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 по 31.12.2014 (т.2, а.с. 42-47).

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем на оспорюються.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт від 21.04.2015 № 129/22/03769706, яким зафіксовані порушення платником податків, окрім іншого, вимог:

- пунктів 3.1, 3.2, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні в частині проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів оригіналу платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів у розмірі 148 839,60 грн;

- підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України щодо незабезпечення оподаткування сум, виданих під звіт та не повернутих протягом встановленого строку (не надано всі необхідні документи, що підтверджують фактичне здійснення витрат) (т.1, а.с. 14-40).

Стверджуючи про вчинення платником податків вищезазначених порушень вимог податкового та валютного законодавства відповідач, з-поміж іншого, виходив з того, що ВСК «Злагода» на перевірку надано звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт гр. ОСОБА_3, до яких в якості підтвердження використання коштів додані не оригінали, а копії платіжних документів (квитанцій банку про перерахування коштів).

На підставі зазначеного акта перевірки Полтавською ОДПІ 06.05.2015 сформовані податкові повідомлення-рішення:

- № про застосування до ВСК «Злагода» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 148 839,60 грн (т. 1, а.с. 11);

- № в частині визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем: «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» у загальному розмірі 38 647,84 грн, у тому числі за основним платежем у сумі 22 325,94 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 16 321,90 грн (т. 2, а.с. 67).

Частково не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями Полтавської ОДПІ, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку рішенням суб'єкта владних повноважень в оспорюваній частині, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийняте дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, ВСК «Злагода» уклало ряд договорів оренди землі з фізичними особами, за змістом яких останні, як власники земельних ділянок, передали позивачу в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області. При цьому, до укладення договорів оренди уповноваженою особою проведені реєстраційні діє щодо оформлення права власності на ці земельні ділянки від імені власників (орендодавців) цих земельних ділянок.

За приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 зазначеного Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, зокрема: право власності на нерухоме майно; право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до рішення загальних зборів членів ВСК «Злагода» від 17.06.2015, оформленого протоколом № 2, головою зборів повідомлено присутніх, що в 2013 році змінився порядок реєстрації договорів оренди землі, у зв'язку з чим необхідно заново проводити комплекс робіт по оформленню на кожного орендодавця права власності на землю; при цьому, постала необхідність компенсації вартості таких робіт самими власниками земельних ділянок у рахунок орендної плати. Загальними зборами членів ВСК «Злагода» постановлено: погодити рішення правління щодо 100 % компенсації вартості оформлення прав власності на земельні ділянки самими власниками в рахунок орендної оплати за земельну ділянку в 2013-2014 роках. Також було поставлено на розгляд питання про те, що для реєстрації оренди земельних ділянок та права власності на них потрібна уповноважена особа від кооперативу та від орендодавців; постановлено: уповноважити ОСОБА_3 на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на земельні ділянки орендодавців та договорів оренди на них (т. 2, а.с. 95-96).

До матеріалів справи судом залучені копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та іншого речового права, дослідивши які суд встановив, що за заявою уповноваженої особи ВСК «Злагода» ОСОБА_3 державним реєстратором реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області проводилась державна реєстрація права власності на земельні ділянки на території Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а також іншого речового права: право оренди земельної ділянки - строкового платного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Суд зазначає, що спір між сторонами стосується питання можливості підтвердження факту витрати уповноваженою особою готівкових коштів, виданих підприємством під звіт, копіями платіжних документів.

Так, на переконання відповідача, витрати підзвітною особою грошових коштів мають бути підтверджені відповідними оригіналами платіжних (розрахункових) документів.

Натомість, як стверджує позивач, чинне законодавство України не містить вимоги щодо підтвердження витрат виданих під звіт грошових коштів саме оригіналами платіжних документів. До того ж, оригінали квитанцій банків про сплату державного мита за проведення державної реєстрації речових прав та плати за надання відповідних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно гр. ОСОБА_3 разом із заявами про державну реєстрації речового права на нерухоме майно подано до реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області.

Суд зазначає, що Порядок видачі готівкових коштів під звіт або на відрядження регулюється Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (надалі - Положення № 637), пунктом 3.1 якого визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (пункт 1.2 Положення № 637).

Згідно з пунктом 7.39 Положення № 637 під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Пунктом 7.41 Положення № 637 визначено, що під час перевірки правильності оформлення видачі готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Для перевірки використовуються потрібні касові та розрахункові документи підприємства (підприємця) (касова книга, касові ордери, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, звіти працівників щодо витрачання підзвітних сум), а також документи, що підтверджують здійснені покупцем (замовником) витрати готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт (касові та товарні чеки, розрахункові квитанції, квитанції до прибуткових касових ордерів, інші розрахункові документи, а також рахунки-фактури, податкові накладні, договори на поставку продукції, надання послуг, виконання робіт, товарно-транспортні накладні тощо) (пункт 7.47 Положення № 637).

Зміст наведених положень у їх системному зв'язку свідчить про те, що доказом здійснення витрат готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт є касові та товарні чеки, розрахункові квитанції, квитанції до прибуткових касових ордерів тощо.

При цьому, під час оцінки питання дотримання позивачем порядку ведення касових операцій визначальне значення має встановлення факту видачі або отримання (повернення) готівкових коштів, а не тільки правильність складання відповідних звітних документів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Вищим адміністративним судом України (зокрема, постанова суду від 12.03.2015, номер судового рішення в ЄДРСР 43181742; ухвала суду від 14.05.2015, номер судового рішення в ЄДРСР 44832432).

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Відповідно до пункту 13 зазначеного Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус не приймає заяву в разі відсутності документа, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документа про сплату державного мита.

Пунктом 26 вказаного Порядку визначено, що орган державної реєстрації прав, нотаріус не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про державну реєстрацію прав видає особисто заявникові або надсилає поштою з описом вкладення витяг з Державного реєстру прав, свідоцтво (в разі його формування) та документи, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав, одним із способів, зазначеним у заяві.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус не повертає подану заяву, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, документ про сплату державного мита та інші документи, визначені у пунктах 49, 50, 52-54 цього Порядку.

Згідно з пунктом 27 цього Порядку заява, копії поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, документ про сплату державного мита, а також інші документи, що видані, оформлені або отримані державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав, у тому числі по одному примірнику витягу з Державного реєстру прав та свідоцтва (у разі його формування), долучаються ним до реєстраційної справи відповідно до законодавства.

Таким чином, документи, що підтверджують внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав та сплату державного мита подаються заявником безпосередньо до реєстраційної служби та залишаються в матеріалах реєстраційної справи.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що оригінали доданих ОСОБА_3 до звітів про використання коштів квитанцій банку здано до реєстраційної служби Полтавського районного управління юстиції та вони знаходяться в матеріалах реєстраційних справ.

Крім того, у судовому засіданні 16.07.2015 судом досліджені надані реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції Полтавської області викопіювання з реєстраційних справ про державну реєстрацію за ВСК «Злагода» права власності та іншого речового права - строкового платного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, зі змісту яких встановлено, що оригінали квитанцій банків про сплату державного мита та плати за надання витягів з Державного реєстру прав знаходяться в матеріалах таких реєстраційних справ.

Разом з цим, суд зауважує, що до матеріалів справи залучено копії звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт гр. ОСОБА_3, разом з копіями квитанцій банків про перерахування коштів.

Дослідивши надані позивачем копії звітів про використання коштів та квитанцій банків, суд встановив, що ними у сукупності підтверджено факт витрати гр. ОСОБА_3, з метою сплати державного мита за проведення державної реєстрації речових прав та плати за надання витягу з Державного реєстру прав, грошових коштів у загальному розмірі 77 565,78 грн (відповідні дані наводяться далі у формі таблиці):

Дата та номер звітуПосилання на аркуш справиСума коштів, на яку складено звіт, грнДокументально підтверджена сума витрат, грн
21.08.2013 № 145Том 2 98437,00191,00
14.11.2013 №213102696,00573,00
02.12.2013 №228108941,00885,00
26.12.2013 №,001776,00
18.12.2013 №,001770,00
23.12.2013 №,001770,00
10.01.2014 №21921947,001947,00
01.04.2014 №83Том 3 471947,001947,00
03.04.2014 №86541947,001947,00
11.04.2014 №95611953,601953,60
17.04.2014 № 101731947,001947,00
07.05.2014 №,002476,00
14.05.2014 №,002478,00
21.05.2014 №,002478,00
28.05.2014 №130Том 1 а.с. 180 ( лише для даного звіту)2478,002478,00
06.06.2014 №,002534,00
11.06.2014 № ,002478,00
18.06.2014 № ,802142,00
25.06.2014 № ,002828,00
10.07.2014 № 165Том 4 172478,002478,00
15.07.2014 № 171252534,002534,00
23.07.2014 № 183422916,002316,00
28.07.2014 №190502911,002301,00
02.09.2014 №215120939,00939,00
18.09.2014 №,001947,00
19.09.2014 №,002301,00
30.10.2014 №,001947,00
07.11.2014 № ,001991,00
25.11.2014 №,001947,00
11.12.2014 №,001991,00
14.01.2014 №4Том 5 411947,001947,00
23.01.2014 №10482627,001947,00
12.02.2014 №33552571,001953,60
13.02.2014 №3464834,00710,40
21.02.2014 №44681936,001885,00
28.02.2014 №49761936,001936,00
06.03.2014 №54832128,00378,00
07.03.2014 №55871989,001989,00
14.03.2014 №63951974,181974,18
26.03.2014 №751021947,001947,00
28.03.2014 №791042217,001608,00
Всього 84 434,4077 565,78

Суд зазначає, що надані позивачем квитанції банків містять відомості про платника (ВСК «Злагода») та призначення платежу («реєстраційна служба Полтавського РУЮ Полтавської області, витяг з Державного реєстру прав», «державне мито»).

Окрім того, надані позивачем копії квитанцій банків за датою їх оформлення відповідають даті складення ОСОБА_3 звіту про використання коштів.

Наведене виключає можливість витрачання підзвітною особою коштів не за призначенням.

Квитанції банку за змістом та формою відповідають вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 № 174, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за № 790/19528.

Водночас, суд звертає увагу на те, що за змістом звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.06.2014 №152 (т. 3, а.с. 191), сума витрачених ОСОБА_3 коштів становить 2 828,00 грн. Разом з цим, до вказаного звіту додані копії квитанцій банку на загальну суму в розмірі 2 832,00 грн (т. 3, а.с. 192-199).

Так само, за змістом звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 15.07.2014 № 171 (т. 4, а.с. 25), сума витрачених ОСОБА_3 коштів становить 2 534,00 грн. Разом з цим, до вказаного звіту додані копії квитанцій банку на загальну суму в розмірі 2 758,00 грн (т. 3, а.с. 26-41).

Враховуючи те, що ОСОБА_3 у даному випадку відзвітовано перед позивачем про витрачання коштів у розмірі 2 828,00 грн та 2 534,00, відповідно, при розрахунку суд враховує саме дані суми коштів.

За вищевикладених обставин, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт витрачання ОСОБА_3 наданих ВСК «Злагода» грошових коштів у загальному розмірі 77 565,78 грн.

В абзаці шостому частини першої статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт витрачання ОСОБА_3 виданих під звіт грошових коштів у розмірі 77 565,78 грн, суд дійшов висновку про те, що податковим повідомленням-рішенням від 06.05.2015 № до позивача безпідставно застосовані штрафні (фінансові) санкції у вищезазначеному розмірі.

Отже, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Полтавської ОДПІ від 06.05.2015 № є протиправним та підлягає скасування в частині застосування до ВСК «Злагода» штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 77 565,78 грн.

Крім того, як визначено підпунктом 164.2.11 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму.

За приписами пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Враховуючи те, що судом встановлено підтвердження факту використання підзвітною особою грошових коштів у розмірі 77 565,78 грн, суд дійшов висновку про те, що податковим повідомленням-рішенням Полтавської ОДПІ від 06.05.2015 № безпідставно визначено позивачу суму грошового зобов'язання за платежем: «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» у розмірі 11 634,87 грн (77 565,78 грн х 15%).

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Окрім того, як підтверджено наданим відповідачем розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06.05.2015 № (т. 2, а.с. 82), при нарахуванні штрафних (фінансових) санкцій відповідач виходив з наявності повторного/третього поспіль вчинення платником податків порушення вимог податкового законодавства.

Так, згідно з пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Суд зауважує, що повторне порушення платником податків вимог податкового законодавства в частині оподаткування доходів матиме місце у разі вчинення таким платником протиправних дій у попередніх звітних (оподатковуваних) періодах протягом 1095 днів, що передують звітному (податковому) періоду, який підлягає перевірці, має стосуватись тих самих правовідносин, але виявлене за результатами наступної перевірки платника податків, адже, з огляду на системний аналіз наведених положень Податкового кодексу України повторність порушення не може бути встановлена в межах однієї перевірки платника податків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що податковим повідомленням-рішенням Полтавської ОДПІ від 06.05.2015 № безпідставно нараховані ВСК «Злагода» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50 % та 75 % суми податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету. Суд дійшов висновку, що відповідні штрафні санкції мають бути нараховані у розмірі 25 % суми податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету (відповідні дані наводяться далі у формі таблиці):

Дата авансового звітуДонараховано ПДФО за результатами перевірки; сума, що визнається позивачем, грн.Розмір штрафу, нарахований відповідачем, %Розмір штрафу, грнРозмір штрафу, 25 %, грн
10.04.201367,202516,8016,80
12.04.201355,352513,8413,84
15.04.201358,802514,7014,70
17.04.201342,002510,5010,50
18.04.201350,402512,6012,60
19.04.201325,20256,306,30
24.04.2013112,502528,1328,13
26.04.201318,45254,614,61
30.04.201372,002518,0018,00
14.05.201379,505039,7519,88
15.05.201354,005027,0013,50
16.05.201379,505039,7519,88
18.05.201372,005036,0018,00
21.05.2013185,405092,7046,35
24.05.201390,005045,0022,50
27.05.201354,005027,0013,50
29.05.201336,005018,009,00
31.05.201336,005018,009,00
04.06.2013176,2575132,1944,06
05.06.201377,857558,3919,46
12.06.201354,007540,5013,50
19.06.201354,007540,5013,50
26.06.2013115,027586,2728,76
26.06.20133,00752,250,75
26.06.201336,007527,009,00
03.07.201354,007540,5013,50
05.07.201372,007554,0018,00
05.07.2013105,007578,7526,25
09.07.201347,707535,7811,93
09.07.201321,177515,885,30
11.07.20137,95755,961,99
25.07.20138,16756,122,04
01.08.20138,16756,122,04
07.08.201323,857517,895,96
23.08.201318,007513,504,50
30.08.201379,507559,6319,87
09.09.20138,76756,572,19
06.09.201390,007567,5022,50
11.09.20132,71752,030,68
11.09.20138,67756,502,17
13.09.2013286,8075215,1071,70
08.10.2013144,0075108,0036,00
15.10.201315,757511,813,94
16.10.201336,007527,009,00
18.10.20133,15752,360,79
21.10.201336,007527,009,00
01.11.201372,007554,0018,00
06.11.201318,007513,504,50
25.11.2013111,307583,4827,82
04.12.2013123,457592,5930,86
04.12.2013189,1775141,8847,29
05.12.201318,007513,504,50
11.12.2013144,0075108,0036,00
16.12.2013436,5075327,38109,13
20.12.201317,217512,914,30
26.12.2013266,4075199,8066,60
27.12.2013282,1575211,6170,54
30.12.201345,007533,7511,25
18.01.20146,90755,181,72
20.01.2014216,0075162,0054,00
27.01.2014102,007576,5025,50
29.01.201475,487556,6118,87
29.01.2014102,007576,5025,50
31.01.2014297,0075222,7574,25
05.02.2014204,0075153,0051,00
07.02.2014230,4075172,8057,60
11.02.2014204,0075153,0051,00
14.02.20142,55751,910,64
14.02.201417,707513,284,43
17.02.2014195,0075146,2548,75
20.02.20148,75756,562,19
03.03.2014162,0075121,5040,50
12.03.2014234,0075175,5058,50
17.03.2014204,0075153,0051,00
20.03.201416,357512,264,09
20.03.2014198,0075148,5049,50
27.03.2014127,897595,9232,00
04.04.2014214,2075160,6553,55
14.04.2014204,0075153,0051,00
22.04.2014102,007576,5025,50
25.04.2014122,407591,8030,60
29.04.201440,287530,2110,07
08.05.2014163,2075122,4040,80
15.05.2014132,607599,4533,15
27.05.201440,807530,6010,20
02.06.2014132,607599,4533,15
04.06.201481,927561,4420,48
17.06.20144,38753,291,09
18.06.2014417,3075312,98104,32
24.06.20140,87750,650,21
04.07.201491,087568,3122,77
07.07.20147,80755,851,95
11.07.201423,857517,895,96
21.07.20148,76756,572,19
24.07.201494,357570,7623,59
07.08.2014354,1575265,6188,54
04.08.201413,26759,953,32
04.09.2014115,087586,3128,77
09.09.20147,35755,511,84
15.09.20148,10756,082,03
16.09.201432,407524,308,10
24.09.201463,607547,7015,90
03.10.201499,457574,5924,86
15.10.201489,107566,8322,27
20.10.201450,407537,8012,60
23.10.201495,407571,5523,85
27.11.2014100,497575,3725,12
04.12.201443,957532,9611,00
10.12.201458,807544,1014,70
18.12.201475,607556,7018,90
30.12.2014129,977597,4832,50
Всього10 328,44 2 582,18

При цьому, розмір штрафних санкції за ставкою 25 % на суму, яка не підтверджена документально та на яку нараховано ПДФО, складає 1 723,95 грн з огляду на наступну таблицю:

Дата та номер звітуСума, яка не підтверджена документально та на яку нараховано ПДФОРозмір штрафних санкцій за ставкою 25%
21.08.2013 № 145246,0061,50
14.11.2013 № 213123,0030,75
02.12.2013 № 22856,0014,00
18.06.2014 № 147730,80182,70
23.07.2014 № 183600,00150,00
28.07.2014 № 190610,00152,50
18.09.2014 № 232570,00142,50
30.10.2014 № 263112,0028,00
11.12.2014 № 29517,004,25
23.01.2014 №10680,00170,00
12.02.2014 № 33617,40154,35
13.02.2014 № 34123,6030,90
21.02.2014 № 4451,0012,75
06.03.2014 № 541750,00437,50
28.03.2014 № 79609,00152,25
Всього6 895,801 723,95

З урахуванням викладеного (зокрема, з наведеного у таблицях), розмір штрафу за ставкою 25 % (за відсутністю повторності вчинення правопорушення), який підлягає стягненню з позивача, складає 2 582,18 грн та розмір штрафу за ставкою 25 % на суму, яка не підтверджена документально та на яку нараховано ПДФО, складає 1 723,95 - всього на суму 4 306,13 грн, що визнається позивачем.

Отже, податковим повідомленням-рішенням Полтавської ОДПІ від 06.05.2015 № безпідставно нараховані ВСК «Злагода» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12 015,77 грн ( 16 321,90 грн - 4 306,13 грн).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Полтавської ОДПІ від 06.05.2015 № слід визнати протиправним та скасувати в частині збільшення ВСК «Злагода» суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» за основним платежем в розмірі 11 634,87 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 12 015,77 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 06 травня 2015 року № в частині застосування до Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 77 565,78 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 06 травня 2015 року № в частині збільшення Виробничому сільськогосподарському кооперативу «Злагода» суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» за основним платежем у розмірі 11 634,87 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 12 015,77 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Злагода» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 330,32 грн (триста тридцять гривень тридцять дві копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2015 року.

Суддя Т.С. Канигіна