Справа № 2-а-420/10
Суддя: Ведмідська Н. І.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-420/10
Провадження № 2-а-420/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2010 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі: головуючої судці - Ведмідської Н.І. при секретарі - Серженко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Скадовському районі про нарахування та виплату додаткової соціальної гарантії як дитині війни,-

Встановив:

Позивач звернулася до відповідача із зазначеним позовом, в судове засідання не з»явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі за участю представника.

Представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивачка має статус „Дитина війни, тому відповідач повинен їй виплачувати щомісячно державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнюється мінімальному прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб за відповідний період, однак за період з 2006 по 2007 роки доплати не здійснювалися. З 2008 року до теперішнього часу позивач отримує надбавку в розмірі 10 % мінімального прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що підтверджується довідкою відповідача. Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року скасовані відповідні норми Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік та Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік які обмежували розмір соціальної допомоги дітям війни. При цьому визнано незаконним подальше звуження конституційних прав громадян щодо соціальних гарантій та виплат іншими законами, в даному випадку Законом «Про державний бюджет України». Просить визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачеві соціальної допомоги в повному обсязі противоправною, зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача невиплачену в повному обсязі щомісячну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 30 жовтня 2010 року, стягнути судові витрати.

В судове засідання позивач спрямував заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду згідно якої просить поновити строк звернення до адміністративного суду так як вважає його пропущеним через поважну причину, а саме через юридичну необізнаність про порушення свого права, про що стало достовірно відомо після звернення до адвоката в жовтні 2010 року та отримання відповіді Управління пенсійного фонду України в Скадовському районі.

Представник відповідача, в судове засідання не з»явився, спрямував письмове заперечення проти позову в якому пояснив, що розмір платежів в 2008 році регулювався Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким було встановлено обмеження соціальної допомоги до 10 % від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Інших розмірів виплати соціальної допомоги в 2009-2010 роках відповідними Законами «Про державний бюджет України» не встановлено, тому в 2009-2010 роках позивачеві також виплачено по 10% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність. Крім цього, фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, який затверджує Верховна рада, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Враховуючи, що платежі можна здійснити лише при наявності бюджетного призначення щодо конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Крім цього, розмір мінімальної пенсії за віком, передбачений абз.1 ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування використовується виключно для визначення розмірів пенсій та не може бути використаний для розрахунку надбавок. Питання щодо обчислення мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку розміру допомоги особам які мають статус „Дитина війни законодавчо не вирішено. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Позивач має статус „Дитина війни, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Ст.6 розділу 2 та ст.1 розділу 4 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачають виплату щомісячної соціальної допомоги особам які мають статус „дитина війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до абз.1 ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Абз.1 ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абз. 1 ч.І ст.28 зазначеного Закону застосовується виключно для визначення розрахунку пенсії, однак враховуючи, що іншого порядку розрахунку мінімальної пенсії за віком законодавчо не передбачено, а ст.6 розділу 2 та ст..1 розділу 4 Законом України „Про соціальний захист дітей війни передбачає надання соціальної допомоги саме в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, враховуючи, що позбавлення таких осіб права на отримання соціальної допомоги у встановленому Законом розмірі є порушенням Конституції України, суд вважає за можливе для регулювання спірних правовідносин виходити з принципу аналогії закону, та за основу розрахунку мінімальної пенсії за віком взяти розмір пенсії встановлений абз.1 ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а саме розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначається нормами Законів „Про державний бюджет України „ на відповідний рік.

Рішенням Конституційного суду від 22.05.2008 №10-рп/08 року визнано незаконним зупинення Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розміру соціальної допомоги особам які мають статус „Діти війни до 10 % прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян та п. 5.4 зазначеного рішення КС визнано незаконним внесення нормами законів «Про державний бюджет України» змін та доповнень в інші закони України. Крім цього, частини 2, 3 ст.22 Конституції України забороняють звуження , скасування конституційних прав , свобод людини і громадянина, звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Постановляючи рішення суд виходить з того, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод громадянина України, включаючи право на пенсійне забезпечення передбачені ст.. 1,3, ч. 2 ст. 6, - ст.. 8, ч. 2 ст. 19, ст.. 23,22 , ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте в сфері пенсійного забезпечення не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов»язань виходячи з принципу верховенства права закріпленого ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України.

Однак при цьому слід прийняти до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, а згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду 18.10.2010 року та просить зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити на її користь невиплачену в повному обсязі щомісячну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 30 жовтня 2010 року, однак ухвалою суду вимоги щодо зобов»язання відповідача нарахувати та виплатити соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 17 квітня 2010 року, які заявлені з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, залишено без розгляду у зв»язку з відмовою в поновленні пропущеного процесуального строку.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 18.10.2010 року, а виплати соціальної допомоги є періодичними щомісячними платежами, порушене право підлягає захисту з 18 квітня 2010 року до 30 жовтня 2010 року.

Беручи до уваги, що відповідач визнав факт нарахування та сплати з 2008 року до теперішнього часу соціальної допомоги лише в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, керуючись ст.167, ст. 163 КАС України,-

Постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати противоправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Скадовському районі стосовно неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової соціальної гарантії як дитині війни.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Скадовському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прож.Херсонська обл.., Скадовський район с. Новоросійське, вул..Гагаріна надбавку передбачену ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 18 квітня 2010 року до 30 жовтня 2010 року з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Скадовському районі розташованого в Херсонській області м. Скадовську, вул. Володарського,32 на користь позивача судовий збір в сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Одеської області через Скадовський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення постанови, апеляційної скарги В разі проголошення вступної та резолютивної иастини протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя Н. І. Ведмідська