Справа № 826/11812/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2015 року № 826/11812/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Аблов Є.В., Шулежко В.П. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Авто»

до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаджиев»

про скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити певні дії

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Авто» (надалі - позивач), звернувся з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (надалі - Відповідач) за участю третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаджиев», з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, в якій позивач просить суд: скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.04.2015 року, в частині визначення переможця та претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802), зупинивши дію вказаного рішення; скасувати наказ першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) та в частині визначення претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2; визнати нечинним дозвіл на обслуговування маршруту «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), виданий на підставі наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року; зобов'язати Відповідача прийняти рішення про проведення повторного конкурсу з визначення перевізника на автобусному маршруті міжобласного сполучення «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно зроблено висновки щодо відсутності у позивача достатньої для здійснення перевезень по даному маршруту транспортних засобів, а також на безпідставне заниження балів при визначенні переможця конкурсу з визначення перевізника на автобусному маршруті міжобласного сполучення.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування правомірності прийнятого рішення зазначив, що дане рішення винесено в рамках повноважень та з урахуванням обставин що були відомі на час винесення спірного рішення.

Представник третьої особи щодо задоволення заявленого позову заперечив, подав письмові пояснення з даного приводу та додаткові пояснення.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається, з матеріалів справи Державною інспекції України з безпеки на наземному транспорті 07.04.2015 року проведено конкурс з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (міжобласний маршрут), замовником на яких є Укртрансінспекція.

На зазначеному засіданні, серед іншого, визначався перевізник на автобусному маршруті міжобласного сполучення, включеному до об'єкту конкурсу № 2 - «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802).

За результатами роботи конкурсного комітету, відповідно до протоколу його засідання за № 39, переможцем конкурсу по об'єкту № 2 визнано ТДВ «Денисівка», яке одержало 29 балів, друге місце посіло ТДВ «Оріон-Авто» з 28 балами, третє та четверте місця отримали ТОВ «Гаджиєв» та ПП ОСОБА_1 з 26,33 та 15 балами відповідно.

ТОВ «Оріон-Авто» визнано таким, що зайняло друге місце, лише за умови підтвердження наявності у претендента достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). У разі не підтвердження інформації щодо наявності достатньої кількості транспортних засобів вирішено визнати ТОВ «Гаджиєв» таким, що зайняло друге місце.

Наказом першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року рішення конкурсного комітету введено в дію, при цьому, зазначено про підтвердження доводів щодо відсутності у ТДВ «Оріон-Авто» достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів), у зв'язку з цим, ТОВ «Гаджиєв» визнано таким, що зайняло друге місце.

Позивач вважає рішення щодо встановлення відсутності у ТДВ «Оріон-Авто» достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів), та визнання ТОВ «Гаджиєв» таким, що зайняло друге місце протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до змісту ст. 7 Закону № 2344-III, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації; на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону № 2344-III, відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Закону № 2344-III, Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами. Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 44 Закону № 2344-III, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення. У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років. У разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік. Дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пасажирському перевізнику на обслуговування автобусних маршрутів надається на термін до п'яти років. Автомобільний перевізник - переможець конкурсу повинен самостійно забезпечувати перевезення. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.

Положенням про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 № 299, Укртрансінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, що реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до змісту пп. 21 п. 4 Положення Укртрансінспекція організовує та проводить конкурси з перевезення пасажирів на міжміських і приміських маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласних маршрутах).

Так, згідно з п.п. 1, 10, 12, 40, 41 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі також - Порядок), цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента.

Відповідно до вимог статті 45 Закону № 2344-III, у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 29 Порядку для участі у конкурсі на міжобласних маршрутах автомобільний перевізник подає організатору на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно додатку 1 до Порядку, і такі документи: нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні); перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою "з місцем водія/без місця водія"), УІИ-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу; копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті; копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації); перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність; анкету відповідно до пункту 32 Порядку; копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

Відповідно до пункту 32 Порядку до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою, визначеною у додатку 5 Порядку, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Відповідно до додатку 5 Порядку, перевізник подає заповнену анкету, яка додається до заяви про участь у конкурсі. В пункті 1 цього Додатку, передбачено вказувати кількість автобусів для перевезень, які повинні виконуватись відповідно до чинних дозволів.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, Позивачем для участі у зазначеному конкурсі подано комплект документів, оформлених у відповідності до умов конкурсу, Порядку проведення конкурс з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2008 року № 1081 та Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до наявних матеріалів справи та наданих сторонами пояснень, судом встановлено, що підставою для визнання ТОВ «Гаджиєв», а не позивача, таким, що зайняло друге місце слугували висновки щодо відсутності у ТДВ «Оріон-Авто» достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, як відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності, умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Тобто, наявність достатньої кількості автобусів, як відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю є одним із цілої низки показників, які розглядається конкурсним комітетом під час проведення конкурсу пропозиції перевізників-претендентів.

В обґрунтування правомірності спірного рішення відповідачем зазначає, що на момент прийняття даного рішення, у розпорядженні був лише лист Миколаївської обласної державної адміністрації, відповідно до змісту якого для обслуговування Позивачем міжміських внутрішньо обласних автобусних рейсів та приміських автобусних маршрутів, з урахування резервного транспорту, необхідно 109 автобусів, хоча в анкеті Позивач зазначив 47 одиниць.

Судом встановлено, що Миколаївською облдержадміністрацією в подальшому здійснено перерахунок кількості транспортних засобів, необхідної ТОВ «Оріон-Авто» для виконання перевезень на внутрішньо обласних маршрутах, зазначивши про необхідність 95 транспортних засобів на час проведення конкурсу. Таку інформацію було скеровано на адресу відповідача, інформація ним отримана, однак її не взято до уваги у зв'язку із надходженням після прийняття оскаржуваного рішення.

В матеріалах справи міститься Лист від 03.08.2015 року №433 за підписом Генерального директора ПАТ Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій, який наданий Третьою особою, в якому зазначено, що рейси 545/546 по маршруту «Миколаїв - Керч», перевізником ТДВ «Оріон-Авто» з Миколаївського міжміського автовокзалу у період з 26.01.2015 по 29.07.2015 року виконувалися щоденно до смт. Чаплинки; рейси 775/776 по маршруту «Миколаїв - Луганськ», перевізником ТДВ «Оріон-Авто» до 18 січня 2015 року з Миколаївського міжміського автовокзалу виконувалися до м. Дніпропетровська. У період з 19.01.2015 по 22.07.2015 року не обслуговувалися та з 23.07.15 виконуються щоденно до м. Павлоград.

Також, в вищезазначеному листі зазначалося, що з 31.07.15 перевізник ТДВ «Оріон-Авто» розпочав щоденно обслуговувати рейси 329/330 по маршруту «Миколаїв - Ялта» до смт. Чаплинка.

Позивачем надано Суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що Товариство має договірні зобов'язання щодо здійснення регулярних спеціальних рейсів перевезень перед ТОВ «Сандора» (перевезення працівників ТОВ «Сандора») та Управлінням освіти Миколаївської міської ради (школярів шкіл).

Крім того, Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що Позивач також має два діючих дозволи на міжнародні регулярні перевезення пасажирів по маршруту Коблево (б/в) - Кишинів (дозвіл діє до 31.10.2015р.), Коблеве - Кишинів (дозвіл діє до 06.12.2017р.) для виконання яких необхідно близько трьох транспортних засобів, хоча під час подання дана інформація Позивачем не була жодним чином зазначена.

Позивач в підтвердження наявності достатньої кількості транспортних засобів посилається на лист управління Укртрансінспекції в Миколаївській області від 25.06.2015 року № 15/3- 545 згідно якого станом на 04.03.2015 року ТДВ «Оріон-Авто» мало ліцензійні картки на - 148 транспортних засобів, станом на 07.04.2015 року мало ліцензійні картки на - 151 транспортний засіб.

В підтвердження даної інформації Позивач додає отриману в управлінні Укртрансінспекції роздруківку з бази даних з переліком транспортних засобів з визначенням дат оформлення ліцензійних карток.

З вищезазначеної роздруківки з бази даних, яку було надано управлінням Укртрансінспекції в Миколаївській області, було встановлено, що станом на 04.03.2015 року ТДВ «Оріон-Авто» мало в своєму розпорядженні лише 146 ліцензійних карток, а станом на 07.04.2015 року, з урахуванням протоколів анулювання ліцензійних карток, ТДВ «Оріон-Авто» мало в своєму розпорядженні лише - 143 ліцензійні картки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивач на час проведення конкурсу 07.04.2015р., об'єкт конкурсу № 2 маршрут «Коблеве - Миколаїв - Чернівці» (рейси 801/802), не мав достатньої кількості транспортних засобів, оскільки наявні транспортні засоби використовувалися за призначеннями на інших маршрутах та на виконання Договірних зобов'язань.

З витягу з протоколу засідання № 39 вбачається, що переможцем конкурсу по об'єкту № 2 визнано ТДВ «Денисівка», яке одержало 29 балів, друге місце посіло ТДВ «Оріон-Авто» з 28 балами, третє та четверте місця отримали ТОВ «Гаджиєв» та ПП ОСОБА_1 з 26,33 та 15 балами відповідно.

Показники, оцінка яких здійснюється конкурсним комітетом, та механізм нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників претендентів, яким керується організатор під час здійснення оцінки конкурсних пропозицій та визначення переможця конкурсу, наведений у Додатку № 4 до Порядку.

Відповідно до пунктів 14, 15, 41 Порядку У разі коли організатор залучає робочий орган, на нього покладаються функції з підготовки матеріалів щодо умов конкурсу, паспортів автобусних маршрутів, аналізу одержаних пропозицій та їх оцінки, договорів з переможцями конкурсу та інших матеріалів. Для підготовки інформації про відповідність технічного стану автобусів претендента умовам перевезень та відповідність претендента вимогам нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху організатор не менш як за дев'ять робочих днів до дати проведення конкурсу надсилає список перевізників-претендентів на відповідний конкурс до Державтоінспекції. Для отримання зазначеної інформації автомобільний перевізник за власним бажанням має право в установленому Мінінфраструктури за погодженням з МВС порядку звернутися до Державтоінспекції. Підготовлена Державтоінспекцією інформація подається відповідно до вимог пункту 41 цього Порядку. Робочий орган визначається на конкурсних засадах відповідно до вимог Закону України "Про автомобільний транспорт". Під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента. Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації відповідно до законодавства.

У відповідності до пунктом 3 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 341 (надалі - Положення № 341), Основними завданнями Державтоінспекції є: реалізація в межах своєї компетенції державної політики щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; організація контролю за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища від шкідливого впливу автомототранспортних засобів (далі - транспортних засобів); удосконалення регулювання дорожнього руху з метою забезпечення його безпеки та підвищення ефективності використання транспортних засобів; виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Згідно пп. 30 п. 4 цього Положення № 341, Державтоінспекція відповідно до покладених на неї завдань аналізує обставини і причини виникнення дорожньо-транспортних пригод, забезпечує внесення відомостей про пригоди, загиблих і потерпілих у них осіб до єдиної централізованої бази даних, розробляє і здійснює заходи щодо запобігання таким пригодам.

Відповідно до п. 2 Порядку обліку дорожньо-транспортних пригод, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 538 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України) (надалі - Порядок №538), терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: дорожньо-транспортна пригода - подія (небезпечний випадок), що сталася під час руху дорожнього транспортного засобу (далі - транспортний засіб), унаслідок якої загинули або травмовані люди чи завдані матеріальні збитки; загиблі - люди, які померли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на місці її скоєння чи від одержаних травм протягом 30 діб.

Пунктом 5, пп., 16 п. 6 Порядку №538, передбачено, що облік дорожньо-транспортних пригод поділяється на загальнодержавний і відомчий. Загальнодержавний облік дорожньо-транспортних пригод ведеться Державтоінспекцією МВС у такому порядку: 1) повідомлення про пригоду та її наслідки, в тому числі про загиблих і травмованих, що надходять в усній чи письмовій формі, реєструються в чергових частинах органів внутрішніх справ або підрозділів Державтоінспекції в установленому МВС порядку; 2) первинний облік здійснюється підрозділом Державтоінспекції після надходження інформації про пригоду шляхом заповнення картки обліку дорожньо-транспортних пригод в електронному вигляді на підставі зібраних і перевірених матеріалів в установленому МВС порядку. Облікові дані про дорожньо-транспортні пригоди і потерпілих надаються підприємствам та страховим організаціям підрозділами Державтоінспекції на їх запити або на підставі договорів.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що під час перевірки представник Департаменту ДАІ МВС України повинен повідомити конкурсній комісії про наявність дорожньо-транспортної пригоди за участі водія Товариства, яке приймає участь у конкурсі.

Під час розгляду справи Позивачем не заперечується той факт, що за участі водія Позивача було скоєно дорожньо-транспортна пригода, в якій постраждали люди.

Відповідачем надано пояснення, в яких зазначено, що на конкурсі який відбувся 07.04.2015 року представник Департаменту ДАІ МВС України в усній формі повідомив конкурсний комітет, що по наявній первинній інформації винний у дорожньо-транспортній пригоді водій перевізника (Позивача), на момент проведення конкурсу іншої інформації від слідчого не надходило.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.04.2015 року, в частині визначення переможця та претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802), зупинивши дію вказаного рішення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог щодо скасування наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) та в частині визначення претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 та визнати нечинним дозвіл на обслуговування маршруту «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), виданий на підставі наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року, Суд зазначає наступне.

Судом вже встановлено, що рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.04.2015 року, в частині визначення переможця та претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) прийнято у відповідності до законодавства, а отже, дані позовні вимоги є похідними, що в свою чергу свідчить про не обґрунтованість позивних вимог скасування наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року в частині введення в дію рішення конкурсного комітету по об'єкту конкурсу № 2 (маршрут «Коблеве-Миколаїв-Чернівці», рейси 801/802) та в частині визначення претендента, що посів друге місце, по об'єкту конкурсу № 2 та визнати нечинним дозвіл на обслуговування маршруту «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), виданий на підставі наказу першого заступника Голови Укртрансінспекції № 198 від 21.05.2015 року, а тому не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов'язання Укртрансінспекції прийняти рішення про проведення повторного конкурсу з визначення перевізника на автобусному маршруті міжобласного сполучення «Коблеве-Миколаїв-Чернівці» (рейси 801/802), Суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 8 пункту 53 Порядку організатор повинен провести конкурс не пізніше ніж за два місяці до моменту закінчення строку дії договору (дозволу). При цьому строк дії договору (дозволу) не може бути продовжено, а рейси включаються до іншого об'єкта конкурсу (абзац 7 пункту 53).

Водночас, проведення конкурсу 07.04.2015 року відбулося у встановленому законом порядку, рішення, якими затверджено результати проведення цього конкурсу є правомірним, тому організатор проведення конкурсу - Відповідач по справі, дія у відповідності до законодавства, а отже підстав для проведення повторного конкурсу є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про не обґрунтування позовних вимог, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко