Справа № 808/245/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/245/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року

справа № 808/245/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Гімона М.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі № 808/245/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БОСАЛ-ЗАЗ» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, викладені у акті №552/2201/3398599 від 19 червня 2014 року (далі-акт перевірки) на підставі якого їх було прийнято є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач здійснював операції з поставки одержаних від власного виробництва відходів та брухту чорних металів, використовуючи придбаний товар (сировину) частково в операціях, звільнених від оподаткування, підприємство не здійснило нарахування податкових зобов’язань за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту. Вказує, що оскільки придбана підприємством металопродукція частково використовувалась для виробництва, а частково – у звільнених від оподаткування операціях з реалізації металобрухту, позивач був зобов’язаний нарахувати податкові зобов’язання з податку на додану вартість у періодах, в яких такі операції були здійснені, розрахувавши їх із вартості реалізованого металобрухту.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №552/2201/33985999 від 19 червня 2014 року, в якому зроблено висновок про порушення позивачем:

- п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, пп.192.1.1 п.192.1, п.192.3 ст.192, п.198.5, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем:

завищено податок на додану вартість на загальну суму 772,00 грн., в т.ч. за липень 2012 року в сумі 772,00 грн.;

Згідно з актом перевірки,підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, стала реалізація позивачем контрагентам ТОВ «Старт, ЛТД-93», ТОВ «Глобал» та ВАТ «Запоріжсталь» товару (брухт сталевий, стружка) на який, на думку податкового органу, позивач з урахуванням приписів п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, був зобов’язаний нарахувати податкові зобов’язання з податку на додану вартість у періодах, в яких такі операції були здійснені, розрахувавши їх із вартості реалізованого металобрухту.

На підставі цього акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11 липня 2014 року:

За результатами адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідача прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пп.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Згідно з п.192.3 ст.192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пп. “б” п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

У разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.199.6 ст.199 Податкового кодексу України правила цієї статті не застосовуються та податковий кредит не зменшується в разі: проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу; постачання платником податку відходів і брухту чорних і кольорових металів, які утворилися в такого платника внаслідок переробки, обробки, плавлення товарів (сировини, матеріалів, заготовок тощо) на виробництві, будівництві, розібранні (демонтажу) ліквідованих основних фондів та інших подібних операцій; проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 “Особливості справляння податку на додану вартість” розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у межах своєї господарської діяльності шляхом укладання у письмовій формі контрактів: №BZ-68 від 13 березня 2009 року з компанією «ThyssenKrupp Stal Serwis Polska» придбав плоский прокат (листова сталь) в рулонах (т.1 а.с. 78-85), №101-BZ від 09 листопада 2009 року з компанією «Bosal Benelux NV» придбав рулони сталі (плоский прокат), електрозварювальні труби, кронштейни (т.1 а.с. 86-9).

Придбаний товар (листова сталь) використано позивачем в господарській діяльності, під час виготовлення глушників у зборі, в наслідок чого утворювались відходи металу.

Реальність вчинення зазначених господарських операції згідно з актом перевірки відповідачем не спростовується. Суми ПДВ по придбаному товару були включені до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Відходи листової сталі (промисловий брухт чорних металів, який утворився в результаті діяльності позивача), було ним реалізовано шляхом укладання письмових договорів поставки та купівлі продажу з: ТОВ «Глобал» №012081 від 08 грудня 2010 року (т.1 а.с. 92-93); ВАТ «Запоріжсталь» №20/2013/47 від 25 грудня 2012 року (т.1 а.с. 199-206); ТОВ «Старт, ЛТД-93» №15/10 від 15 жовтня 2013 року (т.1 а.с. 229-230) та №157-ВZ від 10 лютого 2011 року (т.1 а.с.187-188).

При цьому, судом першої інстанції досліджено питання виконання зазначених договорів за явності доказів які підтверджують зазначені обставини, а саме щодо правовідносин з:

ТОВ «Глобал» - це видаткові накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товару, вантажні талони, акти приймання металів чорних (вторинних) (т. 1 а.с. 95-198);

ВАТ «Запоріжсталь» - це видаткові накладні, рахунки-фактури, акт приймання-передачі виконаних робіт (т.1 а.с. 207-228);

ТОВ «Старт ЛТД-93» - це видаткові накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товару, вантажні талони, акти приймання металів чорних (вторинних) (т.1 а.с. 129-198, 232-243).

Таким чином, судом першої інстанції зробив обґрунтований висновок реалізації позивачем контрагентам ТОВ «Глобал», ВАТ «Запоріжсталь», ТОВ «Старт, ЛТД-93» металу, який утворився в наслідок власної господарської діяльності позивача.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Отже, враховуючи вказані норми права та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що господарські операції щодо продажу брухту чорного металу, який утворився при використанні позивачем в господарській діяльності придбаного товару (листова сталь) у «ThyssenKrupp Stal Serwis Polska» та «Bosal Benelux NV», та який реалізовувався позивачем ТОВ «Глобал», ВАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «Старт, ЛТД-93» звільнені від оподаткування податком на додану вартість на підставі пункту 23 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Крім того встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позивач не придбаває та не виготовляє товари, які починають використовуватись в операціях, звільнених від оподаткування. Сировина з металу використовується підприємством під час виробництва. В операціях, звільнених від оподаткування вона не використовується.

Позивач здійснює виробництво вихлопних систем для автомобілів. Ці товари також не використовуються в операціях, звільнених від оподаткування.

Відходи з металу утворюються під час виробництва, ці відходи позивачем не придбаваються та не виготовляються.

Згідно із п. 198.4. статті 198 ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Отже, товари, які саме придбаваються або виготовляються повинні бути призначені для їх використання в операціях, звільнених від оподаткування. Саме про такі товари і йде мова в п. 198.5. ст. 198 ПК України.

Проте, в цьому випадку застосування відповідачем редакції п. 198.5. статті 198 ПК України та твердження про порушення цієї норми позивачем є безпідставним.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов’язку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі № 808/245/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 21 серпня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: О.М. Панченко