Справа № 2-а-43/11
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 А 8977/10/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.

11 лютого 2011 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі судді Соловйова О.Л. при секретарі Чапні Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ОСОБА_2 (далі за текстом виконком ММР) та адміністративній комісії виконкому ММР про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

05.10.2010 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до виконкому ММР та адміністративної комісії виконкому ММР про скасування постанови про адміністративне порушення, просила скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності № 1413 від 11.08.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.07.2010 року дільничним інспектором міліції Ілілчівського РВ ММУ ГУМВС України в Донецької області ОСОБА_3 складено відносно неї протокол серії ДО №643637 про вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Відповідно до вищезазначеного протоколу про адміністративне порушення позивачка, 13.07.2010 року в 18:00 год в порушення п.3.1. Правил благоустрою міст та несених пунктів №1291 від 16.09.2005 року розташувала будівельні відходи біля свого подвіря за адресою с. Каменск вул. Першотравнева, 24 «а». Постановою адміністративної комісії виконкому ММР ОСОБА_1 визнано виною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу розміром 340 грн. З зазначеною постановою позивачка не згодна з наступних підстав. Встановлення факту скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є таким, що не ґрунтується на діючому законодавстві та порушує норми матеріального права. Обставини, що стали підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відповідно до її позиції наведеної суду, виникли в наслідок життєвої необхідності очищення городу від будівельних матеріалів. Вважає, що у її діях повністю відсутня вина, яка виразилась у формі умислу чи необережності, як складова частина суб'єктивної сторони складу адміністративного порушення. Висновки посадових осіб, щодо притягнення її до адміністративної відповідальності є такими, що не відповідають дійсним обставинам, що мали місце, базуються на неналежних та недопустимих доказах, суперечать діючому законодавству України. Посадовими особами при накладанні на позивачку адміністративного стягнення не було з'ясовано обставини, передбачені ст.280 КУпАП, пояснення та заперечення позивачки не прийняті до уваги. Вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення в її діях, які зазначені у постанові № 1413 від 11.08.2010р., накладення на неї штрафу за скоєння адміністративного правопорушення суперечить загальним правилам накладення стягнення за адміністративне порушення встановленими ст.33 КУпАП, тобто при накладенні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Зазначила, що посадові особи не вжили будь-яких дій, спрямованих на здобуття зазначеної інформації.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав, просила позов задовольнити, постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності ї № 1413 від 11.08.2010 року за 152 КУпАП скасувати.

Представники відповідачів за довіреностями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, та пояснили що позивачкою, відповідно до протоколу та доданих до нього фотоматеріалів припущено утворення смітнику у вигляді будівельних відходів біля подвіря за адресою: с. Каменск вул. Першотравнева 24 «а». За даним фактом дільничним інспектором міліції вжито заходів для фіксування правопорушення встановлення винних осіб та спрямовування матеріалів до компетентної установи для притягнення винних до відповідальності. Відповідно до вищезазначеного протоколу та доданих до нього матеріалів адміністративною комісією виконкому ММР було ухвалено постанову про адміністративне порушення від 11.08.2010 року № 1413, відповідно до якої позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вважають постанову про адміністративне порушення адміністративної комісії виконкому ММР від 11.08.2010 року № 1413 цілком законною та обґрунтованою. При ухваленні вищезазначеної постанови адміністративною комісією виконкому ММР були виконані вимоги ст. 286 КУпАП . Зазначили, що відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти та порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Порушення ОСОБА_1 вищезазначених Правил мало місце, тому позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП. Просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6, суду пояснив, що він є чоловіком позивачки, з якою протягом 2010 року обробляли огород, який розташований по вул. Першотравневій 24 «а» у с. Каменск. Під час проведення земляних робіт було виявлено наявність в землі старого фундаменту, який з метою поліпшення господарчих умов було вирішено демонтувати. Тимчасово з метою завантаження на засоби вивозу, будівельні матеріали ними було розташовано за межами подвіря, а саме на вулиці біля огорожі. Розташування вказаних матеріалів було здійснено таким чином, що вони не викликали небезпеку та не заважали оточуючим. Притягнення до адміністративної відповідальності позивачці вважає без підставним, та таким, що порушує основні засади КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до нотаріально посвідченого за реєстр.№ 1-569 договору дарування від 21.05.1999 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 жилий будинок з усіма надвірними прибудовами розташовані по вул. Первомайської 24 «а» у м. Маріуполі.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 643637 від 13.07.2010 року, встановлено, що 13.07.2010 року в 18:00 год. в порушення п.3.1. Правил благоустрою міст та несених пунктів №1291 від 16.09.2005 року ОСОБА_1 розташувала будівельні відходи біля свого подвіря за адресою с. Каменск вул. Першотравнева 24 «а», тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії виконкому ММР №1413 від 11.08.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти та порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 152 КУпАП порушення держаних стандартів, норм та правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавством передбачено пряму заборону порушення держаних стандартів, норм та правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою території населених пунктів.

За таких обставин, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 1413 від 11.08.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП є обґрунтованою, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 280 КУпАП, керуючись ст.10, ст.69 ст.71, ст.158 ст.163, ст.167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ОСОБА_2 та адміністративній комісії виконавчого комітету Маріупольскої ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя