Справа № 22-а-1621/11
Суддя: Бабак А. М.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-1621/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-1621/11 Головуючий у 1 інстанції: Бойчева Н.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів: Бабак А.М.

ОСОБА_2,

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від16 червня 2009 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що має статус дитини війни, а тому відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, таке підвищення до пенсії протягом 2006-2007 роки не нараховувалось та не виплачувалось, а з 2008 року нараховувалась та виплачувалась лише у розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, що також є порушення його прав на отримання соціальної допомоги. Вважає дії УПФУ протиправними, тому просив суд визнати відмову відповідача в нарахуванні і виплаті щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязати відповідача нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та стягнути невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та стягнути судові витрати по справі.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2009 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області, викладену у листі № 635-Ч/05 від 22.03.2009 року, у нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної допомоги протиправною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни та ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Якимівському районі Запорізької області посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення по суті викладених в апеляційній скарзі фактів та обґрунтувань.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України № 2748-УІ від 2 грудня 2010 року „ Про внесення змін до розділу ХП „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов"язаних із соціальними виплатами", який набрав чинності з 30 грудня 2010 року, апеляційній скарги щодо спорів, які подані до апеляційних судів до набрання чинності вказаним Законом в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційний судам згідно з п.2 розділу П Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691-УІ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов"язаних із соціальними виплатами", провадження за якими не відкрито, розглядаються цивільними палатами апеляційних судів у порядку адміністративного судочинства.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку КАС України.

Предметом спору у даній адміністративній справі є право позивача на отримання передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та захист цього права від порушень з боку органів пенсійного фонду, які полягають у бездіяльності субєкта владних повноважень, уповноваженого державою на надання визначених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" пільг.

Як встановлено судом та підтверджено копією пенсійного посвідчення позивач має статус дитини війни (а.с.4-5).

У відповідності до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст.110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" (із змінами, внесеними 19.12.2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватися поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії "дітям війни", то вимоги позивача, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була призупинена п.12 статті 71 і ст.111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп було визнано неконституційним положення п.41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян є підзаконним нормативним актом, який не може вносити зміни до Закону, тому відповідач неправомірно керувався цією постановою при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу у 2008 році.

Таким чином, після прийняття зазначених рішень Конституційним Судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплати у розмірах, передбачених Законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Якимівського районного суду Запорізького області від 16 червня 2009 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: