Справа № 22-а-2351/11
Суддя: Кушнірова Т. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-2351/11 19.10.2011 19.10.2011 19.10.2011
Справа №22а-2351/11 Головуючий у 1-й інстанції Єгорова Н.І.
Категорія 99 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання: Кулик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області (далі-УПФ) на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до УПФ про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася в суд з позовом до УПФ, в якому просила визнати дії відповідача протиправними щодо неперерахування її як особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» (далі-Закон від 18 листопада 2004 року), у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за травень-грудень 2008 року, за 2009 рік та січень-липень 2010 року, а також зобовязати відповідача провести нарахування та виплату вказаної доплати.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УПФ.

Зобовязано УПФ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 16 серпня 2009 року по 31 липня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням 10% виплачених.

В задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та виплати спірного підвищення за період з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, травень-грудень 2008 року, 01 січня 2009 року по 15 серпня 2009 року відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати і в цей частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність рішення в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус «дитини війни».

Положенням ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» будь-яких обмежень дій ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року не передбачено.

Окрім цього, статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Кабінету Міністрів надано право в 2009 р. та в 2010 р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 р. і 2010 р. дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції з врахуванням наведених положень законів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року і здійснити відповідні нарахування позивачці, як дитині війни за період з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з травня-грудня 2008 року, за 2009 рік та січень-липень 2010 року. Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (чинного на час вирішення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

За таких обставин, правомірним є висновок суду щодо застосування річного строку для звернення позивачки до суду з даними вимогами.

На підставі чого суд правомірно задовольнив позов частково, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок за період з 16 серпня 2009 року по 31 липня 2010 року.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на не визначення законодавчо розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись спірне підвищення до пенсії, то розрахунок необхідно проводити, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області відхилити, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: