Справа № 194/78/15-а
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" серпня 2015 р. справа № 194/78/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 р.

по справі № 194/78/15-а за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області в якому просила визнати протиправною та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника та зобов'язати останнього призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника з 21 листопада 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, проживаючи з ОСОБА_2, однією сім'єю без шлюбу, має право на отримання після його смерті по втраті годувальника.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що право на отримання пенсії по втраті годувальника має лише жінка (чоловік), що перебували в законному шлюбі з померлим.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом не вірно трактовано норма матеріального права щодо поняття членів сім'ї годувальника. Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає про наявність рішення суду, яким визнано факт спільного мешкання та ведення спільного господарства між позивачем та ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Тернівка Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком.

21.11.2014 року позивач звернулась з заявою до УПФУ в м. Тернівка Дніпропетровської області про перехід на пенсію чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням УПФУ в м. Тернівка Дніпропетровської області від 29.12.2014 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника з посиланням на те, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для призначення їй пенсії по втраті годувальника за померлого ОСОБА_2

Не погодившись з рішенням Пенсійного фонду позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника мають лише чоловік (дружина) померлого, шлюб яких зареєстровано у встановленому законом порядку, в той час, як проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, не є підставою для виникнення таких прав.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

За правилами частин другої та третьої цієї ж статті непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Посилаючись на відсутність зареєстрованого шлюбу з годувальником як підставу для відмови в призначенні пенсії, Управління ПФ не стверджує про наявність інших перешкод для цього. Таким чином, спір зводиться до можливості отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника особою, яка не перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, проте проживала з ним однією сім'єю та перебувала на його утриманні.

Вирішуючи це питання колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Водночас, Кодекс передбачає випадок, коли за відсутності шлюбу обов'язки з утримання все ж виникають. Так, частиною першою статті 91 передбачено, що у випадку, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу.

З аналізу положень статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи. При цьому, законодавство не містить визначення поняття "дружина", яке входить до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Оскільки позивач є членом сім`ї померлого ОСОБА_2 та знаходилась на його утриманні, то як непрацездатна особа має право на продовження утримання, але вже з боку держави.

Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Серед документів, які необхідно подати для отримання пенсії, пункт 10 цього Порядку передбачає довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником та документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до пункту 18 цього ж Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 23 Порядку за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім'ї, а також рішення суду.

Таким чином, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування позивача на утриманні ОСОБА_2. є належними документами для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що встановлення судовим рішенням факту сумісного проживання однією сім'єю надає позивачу право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини по справі, проте помилково застосовані норми матеріального права, що у відповідності до положень ст. 202 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з винесенням нового - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 р. по справі № 194/78/15-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Управління пенсійного фонду в м. Тернівка Дніпропетровської області від 29.12.2014 року про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в в м. Тернівка Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 21 листопада 2014 року.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак