Справа № 814/1102/15
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1102/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю представника апелянта ВАТ «Племзавод імені Шмідта»- Бойченко В.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Племзавод імені Шмідта" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод імені Шмідта" про стягнення заборгованості в сумі 4903,18 грн,-

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області звернулось до суду першої інстанції з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод імені Шмідта" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за березень 2015 року в сумі 4903 грн. 18 коп.

Позовні вимоги Управління обґрунтовує тим, що відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України від 5 листопада 1992 року № 1778-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" за березень 2015 року в сумі 4903 грн. 18 коп.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідач як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Очакові та Очаківському районі Миколаївської області .

Колишнім працівникам відповідача (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10), робота яких була пов'язана на цьому підприємстві із шкідливими та важкими умовами праці, була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" (за списком № 2) статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Управління надсилало на адресу відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які підлягають відшкодуванню.

Згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) підприємства і організації з коштів, призначених для оплати праці, зобов'язані вносити до Пенсійного фонду України плату для покриття витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах раніше призначеного терміну до досягнення робітником пенсійного віку, встановленого ст. 12 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону № 1788-ХІІ, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного Фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених згідно "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (положення пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV).

На обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону в розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац четвертий пункт 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР).

В підпункті 6.1 пункту 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі-Інструкція) зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Витрати на виплату та доставку пенсій, відповідно до підпункту 6.2 пункту 6 Інструкції, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах за списком № 2.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з підпунктом 6.8 пункту 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з неприйняттям судом першої інстанції позиції відповідача стосовно відсутності обов'язку на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

До 2014 року відповідач був платником фіксованого сільськогосподарського податку, тобто не відшкодовував витрати, передбачені ст. 2 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених, пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників: філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні виграти на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно вимог п. 301.1 ст. 301 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015 року) платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

З, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VII, яким внесено зміни до статті 9 Податкового кодексу України: а саме, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

За приписами п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків є платниками єдиного податку четвертої групи.

Проте, для платників цього податку пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством не встановлено.

Колегія суддів вважає вірною позицію суду першої інстанції, що з 01.01.2015 року у підприємств сільськогосподарського товаровиробництва виникає обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому твердження представника відповідача про те, що відповідач не повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату доставку пенсій, призначених на пільгових умовах є безпідставними.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної додаткової постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Племзавод імені Шмідта" - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області до Відкритого акціонерного товариства "Племзавод імені Шмідта" про стягнення заборгованості в сумі 4903,18 грн,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2015 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.