Справа № 2а-5100/09/0670
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" березня 2011 р. Справа № 2а-5100/09/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.8

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" лютого 2010 р. у справі № 2а-5100/09/0670 за позовом ОСОБА_2, м.Овруч Житомирської області до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції м.Овруч Житомирської області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення № від 29.04.2009р. про нарахування податку з доходу в сумі 2185,50 грн., ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2010р. у справі №2а-5100/09/0670 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міжрайонної податкової інспекції про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення № від 29.04.2009р. відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та порушення норм матеріального й процесуального права, зокрема, Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про оплату праці", "Про податок з доходів фізичних осіб" та ст.72 КАС України, що в цілому призвело до неправильних висновків й , як наслідок, незаконного рішення.

ОСОБА_3 міжрайонна ДПІ в запереченнях від 01.03.2011р. за №1608/10/10-007, вважаючи доводи та вимоги апеляційної скарги безпідставними, просить залишити її без змін, а постанову суду, як обгрунтовану та прийняту з дотриманням приписів чинного законодавства - без змін.

Позивачка та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

При цьому, відповідач в заяві від 12.03.2011р. просив здійснювати перегляд судового рішення за відсутності його представника.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.09.2005р. у справі № 2-1627/05 стягнуто з ОСОБА_3 районної ради на користь ОСОБА_2 заборгованість по доплаті громадянам, які проживають і працюють на забрудненій території, - 14570,44грн. відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.34).

В березні 2009р. ОСОБА_2 подано до ОСОБА_3 міжрайонної ДПІ податкову декларацію про доходи, одержані з 01.01.2008р. по 31.12.2008р., в якій задекларовано суму отриманого доходу у вигляді доплати, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 14570грн. (а.с.14).

29.04.2009р. ОСОБА_3 МДПІ було прийняте податкове повідомлення №/0 про визначення ОСОБА_2 зобов'язання з податку доходів найманого працівника відповідно до ст. 7 Закону України " Про податок з доходів фізичних осіб" в розмірі 2185,50грн. (а.с.8).

21.07.2009р. ОСОБА_2 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на норми Законів України "Про податок з доходів фізичних осіб" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", просила визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення № від 29.04.2009р.

Як вже зазначалось, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2010р. в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, з чим не погоджується суд апеляційної інстанціїї, виходячи з наступного.

Як вбачається з рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 02.09.2005р. у справі № 2-1627/05, останнє було прийняте на користь ОСОБА_2 на підставі, зокрема, ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, ч.1 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що громадянам, які працюють у зонах безумовного (обов'язкового) відселення, гарантованого добровільного відселення та у зоні посиленого радіологічного контролю, провадиться доплата в розмірах, визначених виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Закон України "Про оплату праці" визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, відповідно до ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22 якого заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені на ці цілі.

У той же час, передбачені ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплати до структури заробітної плати не входять, а відповідно до Закону України від 10.02.2000р. № 1445-3 "Про формування, порядок надходження і використання коштів Ф онду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення" фінансується за рахунок коштів Ф онду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення та інших джерел, визначених законодавством України.

Відповідно до пунктів 1.3 ст.1 та 3.1.3 ст.3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції на час виникнення спірних відносин) об'єктом оподаткування є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті, до яких, зокрема, відносяться доходи у вигляді заробітної плати, нарахованих (виплачених, наданих) внаслідок здійснення платником податку трудової діяльності на території України, від працедавця.

Отже, оскільки передбачена ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплата є соціальною гарантією, яка не входить у структуру заробітної плати, й визначена лише, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, тому вона не може бути об'єктом оподаткування в розумінні приписів Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Судова практика притримується аналогічної позиції ( Ухвала Верховного Суду України від 16.10.2008р.).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що оскаржувана постанова з врахуванням приписів ст.202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міжрайонної податкової інспекції задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2010р. у справі №2а-5100/09/0670 скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення ОСОБА_3 міжрайонної податкової інспекції

№ від 29.04.2009р.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул. Набережна,47,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 міжрайонна державнв податкова інспекція вул Сабурова,1/20,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11106