Справа № 638/1878/14-а
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1878/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року на підставі довідки господарського суду Харківської області та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та проводити виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2014 року з урахуванням фактичного збільшення заробітної плати діючого судді, відповідної посади.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 року змінена постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.10.2012 року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду у Дзержинському районі м.Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді. УПФ в Дзержинському районі м.Харкова здійснило перерахунок та, з врахуванням фактично сплачених сум, здійснює виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки, наданої Господарським судом Харківської області від 26.04.2012 року. Згідно довідки Господарського суду Харківської області про заробітну плату для нарахування щомісячного довічного утримання №133 від 17.07.2013 року, наданої згідно спеціального рахунку діючого судді, станом на 01.01.2013 року заробітна плата, яка нараховується при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці складає 17,205 грн., яка складається з окладу - 11 470 грн. та надбавки за вислугу років - 5 735,00 грн. Рішенням Конституційного суду України від 03.06.2013 року частина 3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» визнана неконституційною та такою, що втратила чинність, та поновлено право суддів у відставці на отримання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його кінцевого розміру. У зв'язку з чим, відповідач самостійно здійснив перерахунок довічного грошового утримання, однак на підставі довідки від 26.04.2012 року № 110, виходячи із заробітної плати судді відповідної посади 12 876,00 грн. Однак, згідно довідки від 17.07.2013 року заробітна плата судді відповідної посади з 01.01.2013 року складає 12876,00 грн. Крім того, на підставі довідки №213 від 23.12.2013 року станом на 01.12.2013 року заробітна плата судді у відставці складає 18 270,00 грн. Позивач звернулася із заявою року до відповідача про перерахунок довічного грошового утримання на підставі вищевказаних довідок. Однак, листом від 09.01.2014 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку.

Позивач вважає дії Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку грошового забезпечення судді у відставці незаконними та необґрунтованими.

Відповідач по справі надав суду заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що ч. 4 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру грошового утримання суддів передбачено лише для суддів Конституційного Суду України, а проведення перерахунку суддям у відставці взагалі не регулюється вищевказаним законом.

Справа розглядається судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України на підставі наявних матеріалів справи та доказів, в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заперечення відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.10.2012 року Дзержинським районним судом м.Харкова було винесено постанову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова, згідно з яким відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 року з урахуванням єдиного рівня по державі для суддів відповідної інстанції з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 року вищевказана постанова від 16.10.2012 року була змінена з підстав неправильного застосування норм матеріального права та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1 за її заявою від 11.05.2012 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням суду від 16.10.2012 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова було встановлено, що позивач згідно наказу господарського суду Харківської області від 221-к від 30.11.2006 року була звільнена з посади судді у зв'язку з виходом у відставку на підставі Постанови Верховної Ради України від 02.11.2006 року №310-V та отримує довічне грошове утримання, як суддя у відставці.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року з наступними змінами і доповненнями, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючими державними службовцями, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення держслужбовцями за цим законом, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється, виходячи із суми зарплати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого держслужбовця відповідної посади, та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, такі перерахунки грошового утримання позивачу відповідач вже виконував, в т.ч. у зв'язку з підвищенням зарплати суддям у 2013 році на підставі довідки від 26.04.2012 року №110, виходячи із заробітної плати судді відповідної посади 12 876,00 грн..

25.12.2013 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду у Дзержинському районі м.Харкова із заявою про перерахунок та виплату довічного утримання судді у відставці з урахуванням єдиного рівня такого виду утримання в державі для судей відповідної інстанції на підставі довідки Господарського суду Харківської області № 133 від 17.07.2013 року, однак позивачу в цьому було відмовлено мотивуючи тим, що відповідно до ч.4 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» у разі зміни розміру грошового довічного утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці Конституційного Суду України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд при вирішенні справи керується принципом законності, тобто суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

У частині 1 статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно з п.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» (Закон №2453), який діяв на час виходу позивача у відставку, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше 90% заробітку судді.

Також, однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є наданням їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу, передбачених законом гарантій самостійності суддів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч.4 ст.47 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності суддів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, що включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Так, призначення та перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться згідно вимог статті 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2001 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

При цьому, вищевказаний Закон не пов'язує визначення розміру щомісячного грошового утримання судді із розміром заробітної плати, яку суддя отримував до виходу у відставку, а визначає у відсотковому розмірі від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Порядок оплати праці працюючого судді визначено ст. 129 ЗК «Про судоустрій та статус суддів».

Так, відповідно приписів ч.2 ст. 129 вищевказаного Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та відповідних доплат.

При цьому частина перша цієї норми Закону чітко встановлює, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, ЗУ «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, при визначенні розміру щомісячного грошового утримання судді розрахунковою складовою є розмір грошового утримання судді, що дорівнює розміру його суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При збільшенні розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунку підлягає розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, для приведення його у відповідність з вимогами ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», а саме - до рівня 80 % від грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді.

Внаслідок прийняття ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» збільшено розмір матеріального забезпечення працюючим суддям та, як наслідок, має бути збільшено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Твердження відповідача про те, що Законом України «Про судоустрій та стасус суддів» проведення перерахунку довічного грошового утримання судді передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України, судом не беруться до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст.17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечуються, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Згідно з ч.5 ст.109 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою, про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судді, які працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитись у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного Суду України.

Відповідно до ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів, суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Стаття 5 КАС України передбачає здійснення судочинства відповідно як Законів України, так і міжнародних договорів, згода на які надана ВР України. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ст.17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема, вирішенням питань внутрішньої діяльності судів органами суддівського самоврядування.

Крім того, згідно з п.6 рішення Ради Суддів України №18 від 23.03.2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, передбачено: вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з ч. 3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року посадовий оклад судді місцевого суду з 1 січня 2013 року встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом.

Відповідно до довідки №133 від 17.07.2013 року, наданої Господарським судом Харківської області, про заробітну плату, що подається для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 17 205,00 грн. у тому числі: оклад 11 470,00 грн. та надбавка за вислугу років 50% - 5735,00 грн. Довідка надана на підставі особового рахунку працюючого судді станом на 01.01.2013 року та ст.129 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до довідки №213 від 23.12.2013 року, наданої Господарським судом Харківської області, про заробітну плату, що подається для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 18 270,00 грн. у тому числі: оклад 12 180,00 грн. та надбавка за вислугу років 50% - 6 090,00 грн. Довідка надана на підставі особового рахунку працюючого судді станом на 01.12.2013 року та ст.129 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, є незаконними та неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову ОСОБА_1

Натомість позивач виконав приписи ч.1 ст.71 КАС України, надавши належні та допустимі докази, що свідчать про обґрунтованість заявлених вимог.

Крім того, ухвалою суду від 07.02.2014 року за клопотанням позивача було визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду позивача ОСОБА_1 із адміністративним позовом про зобов'язання провести перерахунок довічного грошового утримання з тих підстав, що строк був пропущений з причин її від'їзду за кордон, а також у зв'язку зі склавшимися сімейними обставиними, особистим важким фізичним та моральним станом, пов'язаним з тривалою хворобою і смертю чоловіка.

Також позивач у позовних вимогах просить суд зобов'язати відповідача проводити перерахунок та виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2014 року у відповідності з ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» з врахуванням фактичного збільшення заробітної плати діючого судді, відповідної посади, згідно порядку, встановленому ст.129 вказаного Закону.

Однак, рішення суду виноситься щодо спірних правовідносин, які мали місце на момент розгляду справи по суті. Суд не може встановлювати права та обов'язки осіб на майбутнє, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України, постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 160-163, 183-2, 256 КАС України, ст. 129,138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №2453 VІ від 07.07.2010 року, суддя, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2013р. по 31.03.2014р. відповідно до довідок про заробітну плату № 133 від 17.07.2013 року, № 213 від 23.12.2013 року, виданих Господарським судом Харківької області, з врахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Д.В.Цвірюк