Справа № 803/2221/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Справа № 803/2221/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД про стягнення штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД (ТзОВ "Укрзахідпідшипник" ЛТД) про стягнення адміністративно - господарських санкцій в сумі 11 853 грн. 85 коп. та 1 481 грн. 25 коп. пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у 2014 році не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості одне робоче місце, чим порушено вимоги частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". У звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік відповідачем зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 13 осіб, тому норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році для відповідача повинен становити 1 особу. Проте, такий норматив не був виконаний, що є згідно із статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підставою для сплати відповідачем адміністративно-господарських санкцій в розмірі 11 853 грн. 85 коп. Оскільки відповідач не сплатив зазначену суму адміністративно-господарських санкцій, тому вона підлягає до стягнення в судовому порядку. Крім того, відповідач порушив строки сплати суми адміністративно-господарських санкцій, що є підставою для нарахування та стягнення з відповідача пені, виходячи із розміру 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України, в сумі 1 481 грн. 25 коп.

Письмових заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 20).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 19), про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідач у встановленому законом порядку зареєстрований у Волинському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів як роботодавець, що використовує найману працю, у якого за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб.

27 лютого 2015 року за вхідним № 2372 відповідач подав Волинському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік, у якому відображено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2014 році становила 13 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 1 особу; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", повинна складати 1 особу. Фонд оплати праці штатних працівників відповідача у 2014 році становив 308,2 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника становила 23 708 грн. (а.с. 6).

Як вбачається із списку працюючих інвалідів - штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві у 2014 році (а.с. 7), ОСОБА_1 із встановленою ІІІ групою інвалідності з 10 січня 2002 року довічно, відпрацював на посаді сторожа в ТзОВ "Укрзахідпідшипник" ЛТД у 2014 році повних два місяці (наказ про звільнення з роботи № 8 від 28 лютого 2014 року).

Відповідно до пункту 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату від 28 вересня 2005 року та введеної в дію з 01 січня 2006 року, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Згідно із пунктом 3.4 Інструкції щодо заповнення форми № 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02), та кількості інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до середньооблікової кількості штатних працівників за рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, включаються особи, які пропрацювали на підприємстві шість та більше місяців за рік.

Отже, виходячи із розрахунку середньооблікової кількості штатних працівників - інвалідів у січні - грудні 2014 року, відповідачем не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у вказаному періоді.

23 червня 2015 року за вихідним № 75-17/260 Волинським обласним відділенням фонду соціального захисту інвалідів відповідачу було направлено претензію з вимогою про сплату адміністративно-господарських санкцій в сумі 11 853 грн. 85 коп. та пені за невиконання нормативу щодо кількості працевлаштування інвалідів у 2014 році (а.с. 8). Однак, відповідачем в добровільному порядку не було сплачено зазначені санкції в сумі 11 853 грн. 85 коп., тому нараховано за період з 16 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року пеню в сумі 1 481 грн. 25 коп. (а.с. 4).

21 серпня 2015 року Волинське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулось із запитом за вихідним № 736/06-07 до Луцького міського центру зайнятості про надання інформації на предмет того, чи здійснювалась ТзОВ "Укрзахідпідшипник" ЛТД звітність про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році, чи направлялись роботодавцю інваліди. Відповідно до листа Луцького міського центру зайнятості від 25 серпня 2015 року № 3720/05-18, відповідачем звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" про наявність вакансій із можливим працевлаштуванням інвалідів не надавались (а.с. 21).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, оскільки середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2014 році становила 13 осіб, тому згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач у 2014 році повинен був виконати норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 1 робоче місце. Проте, протягом 2014 року цей норматив не був виконаний.

Статтею 20 зазначеного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Крім того, згідно із статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано суду будь-яких доказів про те, що ним було ужито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення у вигляді невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році.

Отже, оскільки відповідачем як роботодавцем, який використовує найману працю, у 2014 році не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, що тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", і в добровільному порядку не було сплачено адміністративно-господарські санкції в сумі 11 853 грн. 85 коп. та нараховану за період з 16 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року пеню в розмірі 1 481 грн. 25 коп., тому суд приходить до висновку, що за таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені в загальному розмірі 13 335 грн. 10 коп.

Керуючись частиною шостою статті 128, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Укрзахідпідшипник" ЛТД (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Йови Кондзелевича, будинок 1, ідентифікаційний код 027602012) в дохід Державного бюджету України на рахунки Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (Державний бюджет міста Луцька, 50070000, номер рахунку 0002, ідентифікаційний код 38009628, банк ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014) адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році в розмірі 11 853 грн. 85 коп. (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят три грн. 85 коп.) та пеню в розмірі 1 481 грн. 25 коп. (одна тисяча чотириста вісімдесят одна грн. 25 коп.), а всього - 13 335 грн. 10 коп. (тринадцять тисяч триста тридцять п'ять грн. 10 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова