Справа № 2-а-45/11
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-45/11
Провадженя№
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Пантелєєва Д.Г.,

при секретарі Довгої С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ м. Маріуполя про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу. В обґрунтування зазначив, що, він 13 грудня 2010 року рухався зі швидкістю 83 км/год., при обмеженні швидкості на цій ділянці 60 км/год., тим самим перевищив встановлену швидкість руху більш ніж як на 20 км/год. У зв'язку із таким правопорушенням йому пропонувалось протягом 10 днів з дня винесення постанови сплатити штраф в розмірі 255 гривень. З постановою не згодний, оскільки, докази вчинення правопорушення відсутні. Крім того, просить визнати пропущення строку подачі позовної заяви поважною причиною та поновити цей строк.

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України, а саме: від 11.06.2004 № 11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення ", яка передбачає: згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом та відповідно № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", яка передбачає, звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АН № 889685 від 13 грудня 2010 року на позивача за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Дослідивши матеріали справи - постанову, протокол, суд вважає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності було допущено ряд порушень норм закону.

Так, як встановлено судом, фіксування порушення відбулось приладом «Візір» в режимі патрулювання.

У тексті постанови зазначено, що позивач є власником транспортного засобу, рухався зі швидкістю 83 км/год. У постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме автомобіля позивача. Фактично співробітником ДАІ, що склав постанову було продемонстровано тільки час, який нібито пройшов з моменту вимірювання швидкості, на приладі. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме автомобіля позивача, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряно швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів співробітником ДАІ надано не було.

Розміри похибок вимірювань співробітник ДАІ не повідомив, що у відповідності до вимог зазначеного закону, перешкоджає використанню результатів вимірювань.

Результат вимірювання знаходиться у межах похибок вимірювань відносно величини, що перевищує дозволену швидкість на 20 км/год, а за таких умов наявність більшого перевищення (що необхідно для наявності складу зазначеного правопорушення) не може визнаватися доведеним.

Згідно п. 22.9. Інструкції МВС від 13.11.2006 р. № 1111 «Використання кіно-, фото, відео- та звукозаписувальної техніки є допоміжним засобом при виявленні адміністративного правопорушення».

Також, співробітником ДАІ було порушено вимоги ст. 268 КпАП, порушено його право на захист.

З урахуванням цього слід визнати, що позивач був позбавлений можливості реалізувати передбачені законом (ст. 268 КпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Відсутність в матеріалах справи доказів вчинення правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу такого правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 70 КАС України, що визначає належність і допустимість доказів, докази одержані з порушенням закону судом при вирішенні справи до уваги не беруться.

Також, співробітник ДАІ при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача в порушення вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (позивача), ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність і безпідставно наклав на позивача штраф, що відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, винесена не у спосіб, передбачений законом (ч. 2 ст. 33 КУпАП) і необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача.

За таких умов у діях позивача немає складу правопорушення, у якому визнано винним зазначеною постановою.

У зв'язку з викладеним, постанова від 13 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП підлягає скасуванню із подальшим закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 161-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ м . Маріуполя про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити ОСОБА_1 строк для подачі адміністративного позову.

Скасувати постанову АН № 889685 від 13 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.