Справа № 826/15146/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2015 року № 826/15146/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомУповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»
доВідділу державної виконавчої служби Печерського районного управління у м. Києві
провизнання протиправними дії, зобов'язати вчинити дії
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління у м. Києві про визнання незаконною бездіяльність Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського Олексія Онуфрійовича щодо неповернення коштів ПАТ «КБ ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» стягнених в рамках ВП46584282; зобов'язати Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського Олексія Онуфрійовича вчинити всі необхідні дії щодо повернення ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» (Уповноважена особа ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива») коштів стягнених в рамках ВП46584282 в сумі 3000,00 доларів США на рахунок: 57: Correspondent Bank - Deutsche Bank Trust Company Americas, N.Y., S.W.I.F.T BKTRUS33;58: Beneficiary - Commercial Bank «Financial Initiative» Kiev, Ukraine, Acc. №04-463-627, S.W.I.F.T. CBFNUAUK.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправністю дій відповідача, що полягали у безпідставному стягненні повторно коштів з рахунків Позивача та, не зважаючи на заяву, не повернення коштів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання 11.08.2015 року не прибув представник відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Сихівським районним судом м. Львова 14 січня 2015р. було прийнято рішення у справі № 464/12708/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів банківського вкладу, яким стягнуто з Банку на користь ОСОБА_2 3000,00 доларів США.

На виконання вищезазначеного рішення суду 09.02.2015р. було видано виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання. 19.02.2015р.

Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №46584282 про стягнення з ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь ОСОБА_2 3000,00 дол. США.

ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» 30.04.2015р. добровільно виконано рішення суду та постанову Відповідача та виплачено ОСОБА_2 3277,06 дол. США (3000,00 тіло та 277,06 проценти), що підтверджується Заявами (Стягувача та Боржника) та платіжним доручення про переказ коштів.

Позивач зазначає, що Відповідач 30.04.2015р. також стягнув з рахунків ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» 3000,00 дол. США по провадженню ОСОБА_2 і після стягнення Головним державним виконавцем Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським Олексієм Онуфрієвичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №46584282 на підставі того, що борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто на депозитний рахунок відділу ДВС в повному обсязі.

Крім того, Позивач 05.05.2015р. звернувся до Відповідача з заявою про повернення стягнених коштів, так як зобов'язання вже було самостійно виконане раніше. До даної заяви додавалась заява ОСОБА_2 про те, що їй всі кошти виплачено і вона претензій до Банку не має, а також платіжне доручення про переказ 3277,06 дол.США на рахунок ОСОБА_2

Відповідачем не було повернено кошти стягнені по ВП №.04.2015р в сумі 3000,00 дол.США.

Позивач зазначає, що під час особистого прийому Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О. представнику Позивача було повідомлено, що стягнені кошти по провадженню, відкритому за заявою ОСОБА_2, повернені не будуть, а підуть на погашення зобов'язань по іншим виконавчим провадженням.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частина друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV) спеціальний закон, який регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Частиною першою статті 6 Закону N 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до статті 1 Закону N 606-XIV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до змісту статті 25 закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

При цьому копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно вимог частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до частини 5 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 (Стягувач) подано 30.04.2015 року заяву про закінчення виконавчого провадження, проте, Головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О., незважаючи на заяву Стягувача та повідомлення про виконання рішення суду, кошти ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» повернені не були.

Згідно з частини 2 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Позивач зазначає, що станом на 13.07.2015р. кошти стягнені в рамках виконавчого провадження за заявою ОСОБА_2 в сумі 3 000,00 дол.США містяться на депозитному рахунку виконавчої служби, а Відповідачем не вжито жодних дій щодо повернення коштів, які були безпідставно стягнуті з Позивача.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятої ним спірної постанови з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського Олексія Онуфрійовича щодо неповернення коштів ПАТ «КБ ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» стягнених в рамках ВП46584282.

3. Зобов'язати Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського Олексія Онуфрійовича вчинити всі необхідні дії щодо повернення ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» (Уповноважена особа ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива») коштів стягнених в рамках ВП46584282 в сумі 3000,00 доларів США на рахунок: 57: Correspondent Bank - Deutsche Bank Trust Company Americas, N.Y., S.W.I.F.T BKTRUS33;58: Beneficiary - Commercial Bank «Financial Initiative» Kiev, Ukraine, Acc. №04-463-627, S.W.I.F.T. CBFNUAUK.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук