Справа № 826/11407/15
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Дочірнє підприємство закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04 червня 2015 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 120 934,85 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД», за результатами якої складено акт перевірки № 305/2655-15-04 від 11 лютого 2015 року.

З акту перевірки вбачається, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, у розмірі 1 228 985,50 грн., за що передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафу у розмірі 10 % від погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов'язання.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2015 року про застосування до позивача штрафу у розмірі 10 % від погашеної суми податкового боргу у розмірі 122 898,55 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві, за результатом розгляду якої ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення № 6414/10/26-15-10-06 від 15 квітня 2015 року, яким податкове повідомлення - рішення № від 12 лютого 2015 року скасовано в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1 963,70 грн., в іншій частині - залишено без змін, а первинну скаргу ДП «Тегра Україна ЛТД» № 58/02 від 27 лютого 2015 року - частково задоволено.

Також, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу до ДФС України, за результатом розгляду якої ДФС України прийнято рішення № 11529/6/99-99-10-01-02-25 від 03 червня 2015 року, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2015 року з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві № 6414/10/26-15-10-06 від 15 квітня 2015 року, прийнятого за розглядом первинної скарги, а скаргу - без задоволення.

04 червня 2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірі 120 934,85 грн., яке винесено на зменшену суму штрафу з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві № 6414/10/26-15-10-06 від 15 квітня 2015 року про результати розгляду первинної скарги.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» зареєстровано в якості юридичної особи 28 липня 1997 року, взято на податковий облік у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 31 липня 1997 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 жовтня 2013 року.

На підставі даних КОР, погашення грошових зобов'язань позивача здійснювалось наступним чином: згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року (реєстраційний № від 18 вересня 2013 року) нараховано 30 вересня 2013 року суму 2 002 325,00 грн., яку погашено 30 вересня 2013 року у сумі 342 976,55 грн. за рахунок переплати та 22 жовтня 2013 року у сумі 1 209 348,45 грн. платіжним дорученням № 2231 від 22 жовтня 2013 року; згідно податкового повідомлення-рішення № від 02 серпня 2013 року нараховано 10 жовтня 2013 року суму 19 637,00 грн., яку погашено 22 жовтня 2013 року у сумі 19 637,00 грн. платіжним дорученням № 2231 від 22 жовтня 2013 року.

Згідно ІС «Податковий блок», ДП «Тегра Україна ЛТД» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2013 року (реєстраційний № від 18 вересня 2013 року), в якій у р. 25.1 «сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету» задекларовано суму 2 002 325,00 грн.

Податковим органом надано до Управління казначейської служби у Печерському районі м. Києва висновки № 5522-20 та № 5523-20 від 23 вересня 2013 року про відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 7 970 267,81 грн.

Станом на 30 вересня 2013 року в КОР ДП «Тегра Україна ЛТД» обліковувалась переплата на загальну суму 8 743 607,31 грн.

14 жовтня 2013 року з державного бюджету підприємству перераховано бюджетне відшкодування у сумі 7 970 267,81 грн.

21 жовтня 2013 року податковим органом сформовано податкову вимогу № 1062-15 про погашення ДП «Тегра Україна ЛТД» податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1 238 804,50 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 2231 від 22 жовтня 2013 року, позивачем сплачено податковий борг з податку на додану вартість в сумі 1 238 804,50 грн. згідно з податковою вимогою № 1062-15 від 21 жовтня 2013 року.

Крім того, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № від 02 серпня 2013 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 19 637,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9 818,00 грн. позивачем було оскаржено до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року у справі № 826/8526/14 відмовлено у задоволенні позову, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року апеляційну скаргу ДП «Тегра Україна ЛТД» задоволено, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року - скасовано.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 765 від 05 грудня 2013 року, нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

Згідно з п. 3 розділу V вказаного Порядку, погашення податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідними документами.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 04 червня 2015 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 120 934,85 грн., оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено факт порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем надано достатньо доказів правомірності дій з прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що в разі надання податковим органом доказів, які підтверджують факт вчинення платником податку податкового правопорушення, саме на платника податків покладається обов'язок спростовувати обґрунтовані доводи податкового органу.

Отже, за змістом процесуального закону платник податків повинен підтвердити належними та допустимими доказами свої заперечення проти наданих податковим органом та зібраних судом на підставі ст. 11 КАС України доказів, що спростовують достовірність даних податкового обліку платника податків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та не засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг «Тегра Україна ЛТД» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 28 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.