Справа № 22-а-3267/11
Суддя: Пузанова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-3267/2011 р. Головуючий в І інстанції: Ширінська О.Х.
Категорія: 10.3.3 Доповідач: Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця 05 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Пузанової Л.В.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне фінансове управління Херсонської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплаті державної допомоги,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи про те, що вона є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в редакції від 22.03.2001 року має право на щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років.

Посилаючись на те, що вона зверталась до управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області з заявою про нарахування вищезазначеної допомоги у розмірі, встановленому Конституцією України, Законами України та рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, проте отримала відмову, просила визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови виплачувати щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, зобовязати відповідача виплачувати щомісячно допомогу по догляду за дітьми до досягнення 3-річного віку в розмірах, не менше від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, за період з 01.01.2007 року до 31.12.2008 року у сумі 6289,61 грн.

У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги і просила зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області перерахувати та виплатити їй допомогу по догляду за дитиною з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови виплатити ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що при вирішенні даної справи суд неправильно застосував норми матеріального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області, як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На час звернення за призначенням допомоги ОСОБА_2 була особою застрахованою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, тому допомога по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку повинна призначатися у відповідності до ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ, а саме у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в редакції від 22.03.2001 року, передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

П.14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007рік»дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року це положення Закону визнано неконституційним. Відповідач, здійснюючи нарахування позивачці вказаного виду державної допомоги у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року цих положень законодавства не врахував та провів виплати у розмірі меншому, ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Однак суд не врахував, що відповідно до ст.99 КАС України, в редакції, що діяла на час вирішення спору та на час звернення ОСОБА_2 з позовом, встановлений річний строк для звернення до суду.

Згідно зі ст. 100 КАС України в редакції, чинній на час звернення до суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у судовому засіданні просила поновити строк звернення до суду та представник відповідача заявляв про застосування наслідків пропущення річного строку звернення до суду, проте суд залишив зазначену обставину поза увагою.

Оскільки порушення прав позивача відбувалося періодично, тобто кожного місяця, починаючи з 09 липня 2007 року, і у неї було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду, а доводів щодо поважності причин для поновлення строку для звернення до суду вона не надала, а тому колегія суддів вважає, що позивач пропустла такий строк без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом у березні 2009 року, а тому, враховуючи вищенаведене, її права підлягають захисту з березня 2008 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 99, 100, 195, ч. 1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2009 року скасувати та прийняти нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне фінансове управління Херсонської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплаті державної допомоги за пропуском строку звернення до суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: