Справа № 2а/0570/2983/2012
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2012 року справа №2а/0570/2983/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Нікуліна О.А.

суддів: Жаботинської С.В., Компанієць І.Д.

при секретарі судового засідання Гуринович А.Б.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень № /34658 та № /34659 від 03.11.2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2012 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень № /34658 та № /34659 від 03.11.2011 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2012 року з задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Донецької області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень № /34658 та № /34659 від 03.11.2011 року відмовлено у повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Товариство з обмежено відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, яку зареєстровано Виконавчим комітетом Краматорської міської ради Донецької області 12.02.2009 року за № 1 002964.

На підставі направлень ДПІ у м. Краматорську та на підставі пп. 78.1.1, п. 78.1, п. 78.2, п. 78.4 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за № 2755-VI, відповідно до наказу ДПІ у м. Краматорську від 07.10.2011 року № 1216 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» за період з 01.03.2011 року по 31.03.2008 року, про що було складено акт від 20.10.2011 року за № 1478/23-2-36332535.

В результаті перевірки були встановлені наступні порушення:

- пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, встановлено заниження податку на додану вартість всього на суму 239168,00 грн. в тому числі за березень 2011 року в сумі 239168,00 грн.;

- Пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР зі змінами та доповненнями, встановлено заниження податку на прибуток підприємства всього в сумі 223960,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2011 року в сумі 223960,00 грн.

На підставах, встановлених в акті перевірки, податковим органом були винесені податкові повідомлення - рішення форми «р» від 03.11.2011 року за № /34658, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 239168,00 грн. (за основним платежем - 239168,00 грн., за штрафними фінансовими) санкціями - 1,00 грн.) та за № /34659, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 223961,00 грн. (за основним платежем - 223960,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1,00 грн.)

З акту перевірки вбачається та не заперечується позивачем, що в перевіряємий період ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» мало правові відносини з ТОВ «ПКФ «Дельта» на підставі договору про постачання нафтопродуктів від 11.01.2011 року за № 11016. Відповідно до умов зазначеного договору, ТОВ «ПКФ «Дельта» (постачальник) зобов'язується передати в погоджені строки, а ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» прийняти та сплатити на умовах, зазначених в договорі, нафтопродукти - дизельне пальне.

Пунктом 2.2 договору постачання передбачено, що постачання товару в рамках даного договору виконується на умовах СРТ - пункт призначення, зазначений покупцем в заявці на відвантаження товару, постачання за рахунок і транспортом постачальника та на умовах ЕХW - резервуар нафтобази збереження, зазначеної постачальником, вивіз товару транспортом і за рахунок покупця.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ «ПКФ «Дельта» на адресу ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» було виписано податкові накладні за № 151 від 07.03.2011 року на суму 293271,00 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 48878,50 грн., за № 152 від 07.03.2011 року на суму 313500,00 грн. з урахуванням ПДВ на суму 52250,00 грн., № 180 від 08.03.2011 року на суму 339486,00 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 56581,01 грн., за № 263 від 13.03.2011 року на суму 269722,86 грн., за № 264 від 13.03.2011 року на суму 219030,12 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 36505,02 грн., видаткові накладні за № 182 від 13.03.2011 року, за № 183 від 13.03.2011 року, за № 108 від 08.03.2011 року, за № 104 від 07.03.2011 року, за № 103 від 07.03.2011 року.

Суми податку на додану вартість, по вищезазначених податкових накладних було включено до складу податкового кредиту.

Постачання дизельного пального було відображено у журналі обліку постачання нафтопродуктів на склад ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» за адресою: с. Новоселівка Нововодолажского району Харківської області, вул. Песчана, 2.

Постачальником ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» було виставлено позивачу рахунки-фактури від 07.03.2011 року № 104, від 07.03.2011 року № 103, від 13.03.2011 року № 182, від 13.03.2011 року № 183, від 08.03.2011 року № 108, ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» за надане дизельне пальне перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» грошові кошти платіжними дорученнями за № 1886 від 30.03.2011 року в сумі 5000,00 грн., за № 1877 від 25.03.2011 року на суму 115000,00 грн., за № 1869 від 23.03.2011 року на суму 100000,00 грн., за № 1858 від 21.03.2011 року на суму 110000,00 грн., за № 1854 від 18.03.2011 року на суму 140000,00 грн., за № 1848 від 17.03.2011 року на суму 40000,00 грн., за № 1827 від 11.03.2011 року на суму 30000,00 грн., за № 1816 від 10.03.2011 року на суму 100000,00 грн., за № 1803 від 04.03.2011 року на суму 80000,00 грн., за № 1782 від 02.03.2011 року на суму 75000,00 грн., за № 1768 від 01.03.2011 року на суму 60000,00 грн., за № 135 від 03.03.2011 року на суму 60000,00 грн., за № 144 від 09.03.2011 року на суму 95000,00 грн., за № 158 від 11.03.2011 року на суму 120000,00 грн., за № 161 від 11.03.2011 року на суму 30000,00 грн., за № 163 від 14.03.2011 року на суму 120000,00 грн., за № 170 від 15.03.2011 року на суму 100000,00 грн., за № 176 від 16.03.2011 року на суму 130000,00 грн., за № 196 від 22.03.2011 року на суму 105000,00 грн., за № 203 від 24.03.2011 року на суму 105000,00 грн., за № 211 від 28.03.2011 року на суму 30000,00 грн.

01.04.2009 року за № 01-ДТ/10 між позивачем (продавець) та ЗАТ «Виробниче об'єднання «Донбасекскавація» (покупець) на відпуск ПММ, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується забезпечити постачання нафтопродуктів в об'ємах та відповідно до заявки «покупця», а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти на умовах, зазначених в договорі. На виконання умов зазначеного договору позивачем було надано покупцю видаткові накладні та товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів.

Позивачем до матеріалів справи також було надано договір оренди майна від 08.09.2010 року за № 08/09/10-2-АР, предметом якого було те, що ЗАТ «Виробниче об'єднання «Донбасекскавація» (орендодавець) передає, а ТОВ «Катоіл плюс» приймає в термінове платне володіння склад ПММ (ГСМ) - (наземна територія площею 200 кв.м., підземні стаціонарні резервуари) за адресою: Добропільський район, с Дорожнє, вул. Залізнича, 10, що був переданий актом приймання - передачі основних засобів від 08.09.2010 року; договір оренди майна за 39 від 01.02.2011 року, предметом якого було передання ЗАТ «Новоселівський горно-збагачувальний комбінат» (орендодавець) в тимчасове платне використання ємкість об'ємом 70 куб. м. на складі ПММ для зберігання дизельного пального, що знаходиться за адресою: Україна, Харківська область, Нововодалажський район, с Новоселівка, вул. Піщана, 2, яку було передано актом передавання-приймання майна від 01.02.2011 року; договора оренди майна ТОВ «Краматорська нафтова компанія» (орендодавець) та ТОВ «Катоіл плюс» (орендатор) (автомобілю ЗИЛ 131, номер 06685ЕВ, двигун № V-6000, шасі № 273770, тех. НОМЕР_1 та ЗИЛ 131, номер АН 2751 EH, двигун V-6000, шасі № 748327, тех. НОМЕР_2) від 01.04.2009 року за № КНК 10/6685-ЗИЛ 85/Ар та за № 10/2751-ЗИЛ 51/Ар; договір оренди майна № 08/09/10-1-АР від 08.09.2010 року, відповідно до умов якого ЗАТ «Виробниче об'єднання «Донбасекскавація» (орендодавець) передає, а ТОВ «Катоіл плюс» приймає в термінове платне володіння частину автозаправного комплексу № 10 площею 1800 кв.м., що знаходиться за адресою: Добропільський район, с. Дорожне, вул.. Железнодорожника, 10, який було передано актом приймання-передачі основних засобів від 08.09.2010 року

В спірному акті перевірки податковий орган посилається на наступне.

Під час проведення перевірки, позивачем було надано договір від 11.01.2011 року за № 11016, податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних, накладні на отримання ТМЦ, виписки банку, журнали-ордери по рахунках бухгалтерського обліку 631, 311, 644, оборотний баланс по рахунку 28 «Товари» та декларації з ПДВ та податку на прибуток.

При проведенні перевірки повноти декларування сум податку на додану вартість (достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість) опрацьовувались відхилення між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» та ТОВ «ПКФ «Дельта», встановлених програмним продуктом «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» згідно Наказу ДПА України від 18.04.2008 року № 266 «Про організацію взаємодії державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» у ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» встановлено розбіжність у березні 2011 року на суму 239168,33 грн.

Згідно листа Ленінської МДПІ у м. Луганську від 08.06.2011 року № 24536/16 отримано акт «Про результати камеральної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ПКФ «Дельта» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків згідно додатку № 5 до декларації з ПДВ за березень 2011 року від 08.06.2011 року за № 126/16/37287667. Відповідно до зазначеного акту встановлено відсутність поставок товарів (робіт, послуг) у березні 2011 року між ТОВ «ПКФ «Дельта» та його контрагентами, підприємство відсутнє за юридичною адресою. Проведеною перевіркою не виявлено, а підприємством не надано будь-якого іншого документального підтвердження місць виконання зобов'язань Товариства. За даними декларації з податку на прибуток від 28.03.2011 року за № 168089 виручка від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2010 рік склала 75044979,00 грн. Декларація з податку на прибуток за І квартал 2011 року до Ленінської МДПІ м. Луганську не надавалась, основні засоби відсутні. Додаток К1 не надавався. Згідно довідки по формі 1 ДФ від 06.05.2011 року за № 57889 у І кварталі 2011 року на підприємстві працювало 4 особи у штаті, які враховуючи загальний обсяг оподатковуваних операцій, фізично не могли здійснювати такий обсяг роботи.

Ленінською МДПІ у м. Луганську було зроблено висновок, що ТОВ «ПКФ «Дельта» з порушенням сформовано податкові зобов'язання з ПДВ по операціях з продажу товарів, робіт та послуг за березень 2011 року в сумі 5622138,00 грн. у зв'язку із тим, що підприємством не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов'язань з ПДВ по операціях продажу товарів, робіт та послуг: головні книги, журнали-ордери та картки рахунків № 311 «Поточні рахунки у національній валюті», 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями», 70 «Доходи від реалізації», 641 «Розрахунки по податкам», 643 «Податкові зобов'язання», 681 «Розрахунки по авансам отриманим», податкові накладні, реєстри виданих податкових накладних, видаткові накладні, тощо. Сума податку по операціях між ТОВ «ПКФ «Дельта» та ТОВ «Катоіл ОСОБА_4», здійсненими у березні 2011 року складає 239168,30 грн.

У зв'язку із визначеним, ДПІ у м. Краматорську було зроблено висновок, що по ланцюгу від ТОВ «ПКФ «Дельта» до ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» не встановлено факту передачі товарів у зв'язку із відсутністю (не наданням до перевірки) актів приймання-передачі товару (дизельного палива), довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» не надало до перевірки заявок на перевезення товару із вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси вантаження та розвантаження, відстані перевезення та іншої інформації про вантаж, як це передбачено п. 3.8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Крім того, до перевірки не було надано довіреностей на отримання ТМЦ та журнал реєстрації довіреностей, що вказує на недоведеність факту транспортування та отримання товару від постачальника до покупця. У зв'язку із недекларуванням податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, у ТОВ «ПКФ «Дельта» відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям та операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств - постачальників. ТОВ «Катоіл плюс» завищено суму податкового кредиту з ПДВ за березень 2011 року на суму 2391168,00 грн., що призвело до заниження суми ПДВ до сплати за відповідний період всього в сумі 239168,00 грн. та неправомірно віднесено до складу валових витрат 1 кварталу 2011 року витрати по придбаному дизельному паливу від контрагента-постачальника ТОВ «ПКФ «Дельта» в сумі 895841,76 грн. що призвело до заниження податку на прибуток до сплати за І квартал 2011 року в сумі 223960,00 грн. (895841,67 грн. х 25% = 223960,00 грн.).

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом МФУ від 05.06.1995 року № 88 встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи). Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. (пп. 1.1 та пп. 1.2 п. 1).

Згідно з частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, що здійснюється підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, використовуючи грошовий вимір, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статі 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. При чому, частиною 2 Закону визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обов'язкові вимоги до первинних документів також передбачені вищезазначеним Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене Наказом МФУ від 05.06.1995 року № 88, а саме п. 2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства, проте, дослідивши надані позивачем документи вбачається, що у товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) не зазначена адреса навантаження та розвантаження, а тільки містить назву населеного пункту.

Умовами договору між ТОВ «ПКФ «Дельта» та ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» передбачено, що базис поставки тієї чи іншої партії поставки товару, визначається згідно заявок на поставку товару, наданої з боку покупця в рамках дії дійсного договору.

Відповідно до п. 3.8. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 заявка подається Перевізнику у строк, визначений Договором. За погодженням із Перевізником Замовник може передати заявку на перевезення вантажів телефонограмою, телетайпом, телеграфом, телексом, іншим фіксованим шляхом. У цьому випадку в такій заявці мають бути необхідні відомості, які характеризують найменування та кількість вантажу, адреси вантаження та розвантаження, відстані перевезення та рід упаковки.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що заявки на постачання товару були відправлені електронною поштою, проте суд не вбачає можливості дослідити передання та фіксування зазначеної заявки у зв'язку із чим не приймає до уваги як доказ по справі.

Згідно п. 2, 3 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей (Наказ Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за № 293/1318) сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів. Бланки довіреностей (додаток 1) видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей (додаток 2), який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною.

Згідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з ч.1 ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд вважає, що документальне дослідження передбачає аналіз усіх документів, необхідних для документування господарських операцій, зокрема, передбачених нормативно-правовими актами (Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, Закон України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність» та ін.), зокрема: наявність контрактів (договорів), пов'язаних з реалізацією, поставкою, купівлею-продажем товарів, тощо та додатки до них; документи, які підтверджують виконання договору або наявність яких є обов'язковою згідно змісту контракту (договору) (наприклад - акт прийому-передачі товару, акт виконаних робіт, рахунки-фактури, тощо), а також податкові накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей), інші дані, що свідчать про реальність здійснюваних операцій; фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату коштів (платіжні доручення, виписки банківських установ тощо); Реєстри отриманих та виданих податкових накладних.

Отже, ознайомившись із наданими позивачем документами у їх сукупності, суд вважає, що факт передачі товару від продавця до покупця не підтверджений, у зв'язку з ненаданням до перевірки актів приймання-передачі товару, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, заявок, що передбачені умовами договору та документами, що підтверджують транспортування та зберігання товару.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 ст. 198 кодексу визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Кодексу визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включається суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Пунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Договіром, укладеним договором між позивачем та його контрагентом - ТОВ «ПКФ «Дельта» та наданими до нього документами не обумовлено транспортування продукції та умови її постачання, окрім того, будь-які документи відносно постачання товару, факту його перевезення, здавання товару, по ланцюгу постачання ТОВ «ПКФ «Дельта» та ТОВ «Катоіл плюс» або інформація про походження товару відсутні, у зв'язку із чим неможливо підтвердити рух товару (дизельного пального), тобто факт його постачання від продавця до покупця.

Докази фактичного отримання дизельного пального позивачем не надані у зв'язку із чим неможливо ідентифікувати зв'язок постачання товарів по ланцюгу від ТОВ «ПКФ «Дельта» до ТОВ «Катоіл плюс», що підтверджує висновок податкового органу щодо заниження ТОВ «Катоіл плюс» податку на додану вартість на суму 239168,00 грн. в тому числі за березень 2011 року в сумі 239168,00 грн. та заниження податку на прибуток підприємства в сумі 223960,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2011 року в сумі 223960,00 грн.

Проте, колегія суддів на може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; змінити постанову суду; скасувати її та прийняти нову постанову суду; скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі; скасувати постанову суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

20 жовтня 2011 року відповідачем здійснено позапланову перевірку ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» з питань підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником платків ТОВ «ПКФ ОСОБА_4».

Відповідач встановив, що в березні 2011 року позивач отримав податкові накладні №№104,103,108,182,183 від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» на загальну суму 239168.33 гривень.

За даними накладними позивач придбав у ТОВ ПКФ «Дельта» дизельне пальне на загальну суму 1 435 009.98 гривень ( з урах. ПДВ).

Відповідач на підставі вказаного акту прийняв податкові повідомлення рішення №/34658 від 03.11.2011 року про збільшення податкового зобов»язання з податку на додану вартість в розмірі 239168 гривень та №/34659 від 03.11.2011 року, про збільшення платежу з податку на прибуток в розмірі 223960 гривень.

Податковий орган вважав, що опреції з потавки дизельного палильного між позивачем та ТОВ «ПКФ Деальта» в березні 2011 року мали безтоварний характер, визначив вказні угоди як нікчемні та дійшов висновків, що позивач безпідставно збільшив валові витрати та податковий кредит в зв»язку з непідтвердженням придбання товару.

Підставою визнання угод між позивачем та ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» відповідачем визначено те, що ТОВ «ПКФ ОСОБА_4 » відсутне за місцем реєстрації.

Актом перевірки ТОВ «ПКФ ОСОБА_4 » від 08.06 2011 року встановлено, що вказана юридична особа відсутня за місцем реєстрації.

Лелнінською МДПІ в м. Луганську на підставі вказаного акту зроблено висновки, що податкові зобов»язання ТОВ «ПКФ ОСОБА_4 » з податку на додану вартість у березні 2011 року завищено на всю суму декларування, тобто на 5 622 138.00 гривень.

Суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення про відмову у задоволенні поовних вимог лише однією обставиною відсутністю доказів, що підтверджують транспортування дизельного пального від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» до ТОВ «Катоіл плюс».

Висновки податкового органу є таки ми, що суперечать фактичним обставинам справи.

Ленінською МДПІ у м.Луганську 0.8.06.2012 року проведено камеральну перевірку ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків згідно додатку №5 до поданої декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року. Підставою для перевірки визначено наявність акта щодо ТОВ ЛФК «АТТОН».

Ленінська МДПІ у м. Луганську провела камеральну перевірку, яка відповідно до п.п.75.1.1. п.75.1 ст. 75 ПК України проводиться у приміщенні органу податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у пощаткових накладних, тобто податковий орган не мав у наявніості обсягу документів та інформації, передбачених для документальної перевірки, а також не мав підстав вимагати будь-яки документи під час камеральної перевірки.

В межах камеральної перевірки неможливо встановоити наявність або відсутність виробничих потужностей, матеріальних ресурсів для для здійснення того чи іншого виду діяльності. За будь-яких умов ці висновки є лише припущенням.

Висновки податкового органу щодо завищення податкових зобов»язань з податку на додану вартість за березень 2011 року обґрунтовані лише відсутністю господарюючого суб»єкта за місцем реєстрації.

Вказане зазначає лише одне - податковий орган зменшив податкове зобов»язання ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» з податку на додану вартість в зв»язку з його відсутністю за місцем реєстрації.

Але жодного рішення з цього приводу податковим органом не приймалося, це означає, що податковий орган фактично погодився з платником пдатків про наявність його зобов»язання з податку на додану вартість за березень 2011 року, реальністю угод між ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» та його контрагентами, тобто має місце коли виводи ата перевірки не відповідають обставинам, становленим самим податковим органом.

Обов»язок до збільшення податкового зобов»язання з податку на додану вартість у ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» можливий лише при наявності рішення податкового органу про зменшення такого обов»язку у ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» щодо господарських операцій між вказаними господарюючими суб»єктами за березень 2011 року.

Акт перевірки ТОВ ПКФ «Дельта» не є рішенням податкового органу, він не встановлює будь-які права та обов»язки для платника пдатків ТОВ ПКФ «Дельта», а також для третіх осіб контрагентів ТОВ ПКФ «Дельта».

Відповідач не встановив будь-яких порушень у позивача щодо ведення подтакового та бухгалтерського обліку, які призвели до порушень у визначенні податкових зобов»язань.

При проведенні перевірки повноти декларування сум податку на додану вартість (достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість) опрацьовувались відхилення між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» та ТОВ «ПКФ «Дельта», встановлених програмним продуктом «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» згідно Наказу ДПА України від 18.04.2008 року № 266 «Про організацію взаємодії державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів» у ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» встановлено розбіжність у березні 2011 року на суму 239168,33 грн.

Вказане підтверджує, що відповідач зменшив лише податковий кредит у позивача без коригування подкового зобов»язання у третьої особи - ТОВ «ПКФ ОСОБА_4».

Внесення даних про податкові зобов»язання до атоматизованої системи також не є рішенням податкового органу. На підставі даних симеми не виникають, не змінюються та не припиняються зобов»язання з податку на додану вартість.

Висновки суду першої інстанції про безтоварність угод між ТОВ ПФК ОСОБА_4» та ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» спростовуються наступним.

Відповідно до видаткових накладних у березні 2011 року позивачем здійснено продаж дизельного пільного ЗАТ «Донбасекскавація» з урахуванням ПДВ на суму 1 531 093,99 гривень, тобто поивач підтвердив отримання та подальше використання у господарській діяльності товару, отриманого від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4».

Відповідач не визначив з яких підстав вартість і обсяги реалізованого дизельного пального фактично співпадають з обсягами отриманого дизельного пільного від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» (1 435 099,98 гривень з урахування дизельного пального, що обліковувалося у поизвача на відповідальному зберіганні та заборгованності)

На підставі наявних угод та первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивач сформував податкові зобов»язання з ПДВ за березень 2011 року, відповідачем вказані зобов»язання не визнані такими, що сформані з порушенням податкового законодавства.

Сутність перевірки податковим органом позивача стосувалася умов виконання договору на постачання дизельного пального і будь-яке відхилення сторін від умов постачання товару тлумачиться податковим органом лише як невиконання цього договору. Зміна умов постачання, обсягів, виду заявок та т.і. є правом сторін.

Подальша реалізація придбаного дизельного пального поивачем спростовує всі висновки від подача про безтоварність угод.

За наявності придбаного товару умови його постачання є предметом дослідженя податковим органом лише в частині визначення цієї дії як окремої послуги, її вплив на формування валових витрат та податкового кредиту.

Поза увагою податкового органу та суду першої інстанції лишилася обставина, відповідно до акту перевірки від 20 жовтня 2011 року ТОВ «Катоіл ОСОБА_4» частина дизельного пального придбаного в березні 2011 року первоначально оприбуткована як «товари на відповідальному сберіганні», а в подальшому реалізована третім особам.

Вказана обставина відповідає доводу апеляційної скарги щодо співпадіння місця зберігання товару та місця його реалізації, тобто все дизельне пальне придбане позивачем у ТОВ ПКФ ОСОБА_4» оприбутковувалося вперше як «товари на відповідальному сберігшанні» і в подальшому вказаний товар придбавався позивачем, що виключає необхідність його транспортування від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» до ТОВ «Катоіл ОСОБА_4», отримання будь-яких супроводжувальних документів та виписку довіреностей не отримання товару. Позивач фактично отримував товар від ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» за іншою цивільно-правовою угодою.

На підтвердження реального характері господарських відносин між позивачем та третьою особою представником позивача в судовму засіданні надано витяг з ЄДР, відповідно до якого ТОВ «ПКФ ОСОБА_4» перебуває за місцем реєстрації, 23.03.2012 року надано підтвердження про відомостей про юридичну особу. Записи про відсутність за місцем реєстрації або припинення юридичної особи відсутні.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто наявні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2012 року - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2012 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Катоіл ОСОБА_4» задовольнити.

Скасувати податкове повідомленнярішення Краматорської ДПІ №/34658 від 03 листопада про донарахуванн я податкового зобовязання з поатку на додану вартість в розмірі 239169,0 гривень.

Скасувати податкове повідомленнярішення Краматорської ДПІ №/34659 від 03 листопада про донарахування податкового зобов»язання з податку на прибуток в розмірі 239169,0 гривень.

Постанова за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом 20 днів.

Постанова у повному обсязі складена 10 серпня 2012 року.

Колегія суддів О.А.Нікулін

ОСОБА_5

ОСОБА_6