Справа № 2-2784/06
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року Справа № 876/7640/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Багрія В.М.,
суддів Рибачука А.І., Гінди О.М.,
з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Мартинишин І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за продовольчий пайок,
У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за продовольчий пайок.
Позивач посилався на те, що перебував на забезпеченні продовольчим пайком у військовій частині НОМЕР_1 та має право на грошову компенсацію за продовольчий пайок, яким він в період з березня 2000 року по 2005 рік не забезпечувався, в розмірі 5001, 71 грн. Однак, така грошова компенсація не була виплачена відповідачем.
Позивач просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь грошову компенсацію за продовольчий пайок в розмірі 5001, 71 грн.
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2006 року позов задоволено.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 5001, 71 грн. компенсації за продовольчий пайок.
Постанову суду першої інстанції оскаржила військова частина НОМЕР_1 , подавши на неї апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки діюче законодавство не передбачало права на отримання грошової компенсації замість речового майна і продовольчих пайків.
Апелянт просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2006 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.
Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 до 9.05.2005 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді оперативного чергового начальника чергової зміни командного пункту та перебував на забезпеченні продовольчим пайком у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом Головнокомандувача Повітряних сил Збройних сил України від 4.03.2005 року № 83 ОСОБА_1 було звільнено у відставку за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.03.2005 року № 75 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини з 9.05.2005 року.
Згідно довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_1 № 22/1/прод. щодо позивача ОСОБА_1 сума компенсації за невиданий продовольчий пайок за період з березня 2000 року по травень 2005 року становить 5001, 71 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на грошову компенсацію за продовольчий пайок за період з березня 2000 року по травень 2005 року, тому відповідач зобов`язаний виплатити позивачу таку компенсацію в розмірі 5001, 71 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.
Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року за № 1459-ІІІ зупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них, а також дію абз. 1 ч. 1 ст. 14 вищевказаного Закону в частині забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей безоплатного проїзду у відпустку.
Отже, за змістом ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (у редакції зі змінами, внесеними Законом № 1459-III, що набрав чинності 11.03.2000 року) військовослужбовці мали право отримати грошову компенсацію лише за речове майно та за продовольчі пайки, неодержані до березня 2000 року.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року за № 1459-ІІІ, який набрав чинності 11.03.2000 року, було зупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» щодо права осіб звільнених з військової служби на одержання грошової компенсації за неодержане речове майно та продовольчі пайки.
Таким чином, у ОСОБА_1 відсутнє право на отримання грошової компенсації за продовольчий пайок за період з 11.03.2000 року по травень 2005 року в сумі 5001, 71 грн.
Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд України при вирішенні подібної категорії справ (постанова від 4.12.2012 року р/н рішення 28332582) та Вищий адміністративний суд України (ухвала від 15.05.2014 року р/н рішення 39008299).
З огляду на наведене, а також на те, що апеляційне провадження в справі відкрито у зв`язку з пропущенням строку з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржувану постанову належить скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.
Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2006 року по справі № 2-2784/06 скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

О.М. Гінда