Справа № 2а-7808/11/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-7808/11/2670

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 червня 2011 року № 2а-7808/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Український Професійний банк"

до

Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" в особі Миколаївської філії

про

визнання недійсним аукціону

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання аукціону, проведеного 06.05.2011 Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" в особі Миколаївської філії з продажу автомобіля марки HYNDAI, модель ELANTRA, тип легковий седан-В, 2008 рік випуску, сірого кольору, номер шасі (кузову, рами) КМНDТ41ВР8U535094, реєстраційний № ВЕ 1934АО таким, що проведений з порушенням норм чинного законодавства; скасування результатів вказаного аукціону та зобов'язання відповідача провести новий аукціон.

Підставами звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, позивач вказує на наявність у відповідача делегованих владних повноважень у сфері суспільних відносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реалізації заставленого майна в процедурі примусового виконання рішення суду органами державної виконавчої служби.

Розглянувши позовну заяву і додані матеріали, суд приходить до висновку, що вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ, зокрема це спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У статті ст. 3 КАС України визначено поняття, які у цьому Кодексі вживаються у такому значенні, так зокрема під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Під терміном «суб'єкт владних повноважень" розуміють орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У ч. 1 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зфі здійсненням владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Правовий аналіз наведених норм права, дає всі підстави стверджувати, що під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду спір, що виник між двома суб'єктами суспільства, стосовно їх прав та обов'язків у певних правовідносинах, в яких хоча б один з цих суб'єктів законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого, а останній зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Таким чином, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах в яких виник спір між сторонами.

Отже, у випадку коли суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції по відношенню до іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не відноситься до компетенції адміністративних судів.

Пунктом 5.12.2. Наказу Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій" передбачено, що продаж майна боржника, за винятком нерухомого майна, здійснюють спеціалізовані організації. Такими спеціалізованими організаціями є суб'єкти господарювання, визначені на тендерній (конкурсній) основі, які здійснюють реалізацію майна шляхом проведення аукціонів.

Порядок реалізації арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" регулюється Наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 № 42/5 "Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна" (далі - Порядок № 42/5).

Згідно п. 2.2 Порядку № 42/5 спеціалізована організація - суб'єкт господарювання, який здійснює реалізацію майна шляхом проведення аукціону.

Організатор аукціону - спеціалізована організація незалежно від форм власності, з якою укладений договір на реалізацію майна (п. 2. 6 Порядку № 42/5).

Відповідно до вимог п. 3.1 вказаного Порядку, орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Викладене свідчить, що спеціалізована організація в розумінні вищевказаних Наказів це суб'єкт господарювання, який здійснює реалізацію майна шляхом проведення аукціону на договірній основі за винагороду.

При цьому, суд зазначає, що реалізація майна шляхом проведення аукціону на договірній основі не є владною управлінською функцією відповідача в розумінні ст. 3 КАС України, оскільки вчинення зазначених дій являє собою реалізацію договірних зобов'язань за наявності об'єктивно вираженого волевиявлення та відсутністю обов’язку вчинення або утримання від вчинення певних дій інших суб’єктів правовідносин.

З огляду на те, що відповідач не є суб’єктом владних повноважень, оскільки не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тому такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи ад міністративної юрисдикції, і відповідно, не повинен вирішуватись адміністра тивним судом.

Належним способом захисту права Публічного акціонерного товариства "Український Професійний банк" у даному випадку є звернення з вимогами до відповідача в порядку ЦПК України.

Відповідно ло вимог ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Роз'яснити позивачу про право звернення до суду з тотожними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Суддя В.І. Келеберда