Справа № 809/2893/14
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Справа № 876/10597/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» до Івано-Франківської митниці Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області про скасування рішення про корегування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2014 року позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» звернулося з позовом до Івано-Франківської митниці Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області, в якому просить скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №206000003/2014/000712/1 від 22.08.2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що між польською фірмою-виробником «Jestic» та ТОВ «Елегант Авто» укладено контракт про імпортування на територію України товару - ковпаків з пластмаси для автомобільних коліс. З метою митного оформлення товару позивачем до Івано-Франківської митниці було подано електрону вантажну митну декларацію (далі - ЕДМ) № 206050000/2014/005767. Однак заявлена митна вартість в ЕМД не відповідає вартості товару заявленій в експортній декларації.

Суд першої інстанції вказує на те, що в поданих позивачем документах відсутні відомості щодо вартості перевезення товару. Декларантом не подано документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених в ч. 2-ч. 4 ст.53 МК України.

В документах декларанта не містяться відомості, що підтверджують усі складові митної вартості товару.

Таким чином, в митного органу було достатньо підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що митному органу було подано усі існуючі документи, що відповідають вимогам ч.ч. 1-2 ст.53 МК України, на підставі яких було проведено розрахунок митної вартості у відповідності до основного методу. Окрім того, декларантом було добровільно додано інші наявні документи, що стосуються товару. В них містяться відомості: походження товару (країна, виробник); отримувач товару; умови поставки; умови оплати за товар; ціну товару (за одну одиницю товару, та за партію товару); складові ціни товару (за одиницю товару); кількість та асортимент товару; вагу товару тощо.

Підтвердженням правильності розрахунків декларанта є також надані в процесі розгляду даної справи судом першої інстанції додаткові документи, зокрема: платіжне доручення в іноземній валюті № 39 від 15.09.2014 року, лист польської фірмою «Jestic» від 07.10.2014 року, висновок спеціалізованої експертної організації - ДП «ДЕРЖОВНІШІНФОРМ» № 12/229 від 24.09.2014 року. Проте судом першої інстанції дані докази повністю проігноровані.

Таким чином апелянт вважає, що у митного органу були документи, які містили відомості про всі складові митної вартості товару, а тому підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості товару були відсутні.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між між польською фірмою-виробником «Jestic» та ТОВ «Елегант Авто» укладено контракт № 25-03/14 від 25.03.2013 року, згідно якого позивач імпортував на територію України товар, а саме: ковпаки з пластмаси для автомобільних коліс.

При здійсненні митного оформлення товару декларантом було подано до Івано-Франківської митниці Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області електрону вантажну митну декларацію (далі - ЕДМ) № 206050000/2014/005767 від 20.08.2014 року; контракт №25-03/14 від 25.03.2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) №118/3-/1/2014 від 19.08.2014 року; пакувальний лист №Б/Н від 19.08.2014 року; міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 19.08.2014 року; сертифікат про проходження товару загальної форми №РL/МF/АF/0175646 від 20.08.2014 року; інші документи необхідні для здійснення розмитнення товару.

Крім цього декларантом було подані додаткові документи, що стосуються товару: прейскурант виробника від 25.03.2014 року; розрахунок вартості одиниці товару від 25.03.2014 року; митну декларацію країни відправлення 14РL401050Е0067062 від 20.08.2014 року.

Декларацією про визначення митної вартості товару товариство визначило митну вартість товарів за основним методом - за ціною контракту у розмірі 47052,10 грн.

21 серпня 2014 року Івано-Франківська митниця запропонувала позивачу надати додаткові документи (в разі їх наявності), зокрема: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здйснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

22.08.2014 року ТОВ «Елегант Авто» повідомило Івано-Франківську митницю про неможливість надання додаткових документів в десятиденний термін.

За результатами розгляду митної декларації № 206050000/2014/005767 від 20.08.2014 року відповідачем винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України за № № 206000003/2014/00708, а також рішення про коригування митної вартості товарів за №206000003/2014/000712/1 від 22.08.2014 року

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою та другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 МК України встановлено, що заявлена митна вартість товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'яза-ні з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємо-зв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Однак, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як видно із матеріалів справи, митна вартість товарів була визначена декларантом на підставі документів, що передбачені частиною другою статті 53 МК України, і які є необхідними для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпоруються, зокрема: контракту, специфікацій, інвойсів, платіжного доручення, пакувальних листів. Вказані документи, на переконання суду апеляційної інстанції, містять необхідні відомості для визначення митної вартості товарів, ці відомості не містять суперечностей і узгоджуються між собою.

Фактичною підставою для витребування додаткових документів було спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, що передбачає обов'язкову перевірку достовірності складових митної вартості товарів, а саме: додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не були включені витрати на транспортування, страхування і не були зазначені в декларації митної вартості (не були включені до митної вартості).

З огляду на зазначене, у митного органу не було підстав для додаткового витребування згідно частини третьої статті 53 МК України у позивача документів, оскільки вказана підстава не передбачена змістом зазначеної норми МК України. А наявність тих підстав, які передбачені вказаною нормою (наявність розбіжностей, ознаки підробки, відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів тощо), відповідачем не зафіксована належним чином.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що при здійсненні митного оформлення товару відповідачем необґрунтовано відмовлено товариству в митному оформленні товару за першим методом.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2015 року у справі №809/2893/14 сксувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Елегант-Авто» до Івано-Франківської митниці Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області про скасування рішення про корегування митної вартості товарів задовольнити.

Скасувати рішення Івано-Франківської митниці Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області про коригування митної вартості товарів №206000003/2014/000712/1 від 22.08.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

І.О. Яворський

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.08.2015 року.