Справа № 814/1388/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

30.07.2015 р. № 814/1388/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Южноукраїнський комбінат харчування", вул. Миру, 11, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001

доЮжноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Миколаївської області, вул. Енергобудівників, 5, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002

проскасування податкового повідомлення - рішення від 17.12.2014р. №,
ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство «Южноукраїнський комбінат харчування» (надалі також - позивач, суб'єкт господарювання, ПП «ЮКХ») звернулося із позовом до Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (надалі також - відповідач, контролюючий орган, ДПІ, податковий орган), в якому, відповідно до уточнених позовних вимог, просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014р. № в частині збільшення ПП «ЮКХ» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму - 362997грн. та застосовання штрафної санкції в розмірі - 181498грн. 50коп., зазначивши в обґрунтування позову про те, що ДПІ необґрунтовано зроблено висновок про безтоварність господарських операцій між позивачем і його контрагентами - ТОВ «Маренгоні», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Трейд-Маркет БМ», що слугувало підставою для безпідставного визначення оспорюваного податкового зобов'язання.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що в ході перевірки позивача не підтверджено взаємовідносини ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» з ТОВ «Маренгоні», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Трейд-Маркет БМ» по операціям з придбання продуктів харчування. В обґрунтування позиції відповідач посилався на: акт ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 02.07.2014 №99/14-04-22-02/38950892 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТРЕЙД-МАРКЕТ БМ» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за лютий - травень 2014 року» та довідку про незнаходження ТОВ «ТРЕЙД-МАРКЕТ БМ» за юридичною адресою; інформацію ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, згідно якої ПП «Золотий естамп» проводились транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання; акт ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 29.07.2014 №124/14-04-22-02/39097207 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРЕНГОНІ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за червень 2014 року».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з такого.

В період з 04.11.2014р. по 17.11.2014р. посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ «Будівництво Укр-М» за січень 2012 р., з ТОВ «Бареллі Н» за липень 2012 р., вересень 2012 р., з ТОВ «Проф.-Трейд» за січень-лютий 2013 р., травень-червень 2013 р., вересень 2013 р., з ТОВ «Греймаркет» за жовтень 2013р., грудень 2013 р., січень 2014 р., з ПП «Грант-Трейд» за листопад-грудень 2013 р., з ТОВ «Південь-Річмаркет» за січень-лютий 2014 р., з ТОВ «Трейд маркет БМ» за лютий-травень 2014 р., з ПП «Золотой естамп» за березень-травень 2014 р., з ТОВ «Маренгоні» за червень-липень 2014р., та формування витрат при визначенні об'єкта оподаткування за 2012 та 2013 рр.

За матеріалами перевірки посадовими особами відповідача складено акт перевірки від 24.11.2014р. № 36/14-09-22-01/36230520 (надалі також - акт перевірки), в якому зазначено про порушення позивачем п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з врахуванням штрафних санкцій на суму 1663486,50грн. (позивачем оскаржується податкове повідомлення рішення в частині визначення податкового зобов'язання в сумі 362997 грн. та штрафної санкції в розмірі - 181498грн. 50 коп.).

В ході перевірки встановлено, що в 2014 році укладено договори поставки між позивачем та ТОВ «Трейд маркет БМ» від 03.02.2014р. №10/03, ПП «Золотий естамп» від 24.03.2014 р. № ДГ-724, ТОВ «Маренгоні» від 02.06.2014р. №10/07, згідно яких вказані контрагенти зобов'язуються систематично поставляти та передавати у власність ПП «ЮКХ» товари народного господарства та продукти харчування.

У відповідності до п. 1.2 умов вищевказаних договорів поставки №10/03 від 03.02.2014р., № ДГ-724 від 24.03.2014р., №10/07 від 02.06.2014р. найменування, кількість та асортимент товару при кожній поставці визначається на підставі підписаної сторонами специфікації або поданої ПП «ЮКХ» заявки, яку позивач формує виходячи з виробничої необхідності для здійснення безперебійного процесу приготування страв.

З матеріалів справи вбачається, що заявка узгоджувалася з постачальниками за два дні до моменту поставки, а поставка товару здійснювалась орендованим та власним автотранспортом ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» (що підтверджується договором оренди транспортного засобу та свідоцтвами про регестрацію транспортних засобів). Перевезення товарів від постачальників ТОВ «Трейд маркет БМ» та ТОВ «Маренгоні» до складів ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» здійснювалося за маршрутом Миколаїв - Южноукраїнськ - столова 11 - ТПК згідно подорожніх листів вантажного автомобілю типової форми № 2, затвердженої наказом Мінтрансу, Мінстату України 29.12.95р. №488/346.

Водію (експедитору) видавалися накази на відрядження (наказ про відрядження № 08/36 від 04.04.14 р., № 08/37 від 07.04.14 р., № 08/40 від 11.04.14 р, № 08/43 від 16.04.14 р., № 08/48 від 22.04.14р., № 08/49 від 28.04.14 р., № 08/50 від 07.05.14 р., № 08/51 від 13.05.14 р. , № 08/54 від 19.05.14 р. . № 08/55 від 22.05.14 р., № 08/57 від 25.05.14 р., № 08/60 від 02.06.14 р., № 08/61 від 05.06.14 р., № 08/62 від 11.06.14 р., № 08/63 від 16.06.14 р., № 08/64 від 19.06.14 р., № 08/65 від 23.06.14 р., № 08/66 від 24.06.14 р. , № 08/67 від 26.06.14 р, № 08/74 від 04.07.14 р., № 08/77 від 10.07.13 р., № 08/80 від 17.07.14 р., № 08/84 від 21.07.14 р., № 08/88 від 28.07.14 р.) та виписувалися посвідчення про відрядження, в яких постачальником-контрагентом зроблено відповідні відмітки про прибуття в пункт призначення та вибуття з нього (посвідчення про відрядження № 08/36 від 04.04.14 р., № 08/37 від 07.04.14 р., № 08/40 від 11.04.14 р, № 08/43 від 16.04.14 р., № 08/48 від 22.04.14р., № 08/49 від 28.04.14 р., № 08/50 від 07.05.14 р., № 08/51 від 13.05.14 р. , № 08/54 від 19.05.14 р. . № 08/55 від 22.05.14 р., № 08/57 від 25.05.14 р., № 08/60 від 02.06.14 р., № 08/61 від 05.06.14 р., № 08/62 від 11.06.14 р., № 08/63 від 16.06.14 р., № 08/64 від 19.06.14 р., № 08/65 від 23.06.14 р., № 08/66 від 24.06.14 р. , № 08/67 від 26.06.14 р, № 08/74 від 04.07.14 р., № 08/77 від 10.07.13 р., № 08/80 від 17.07.14 р., № 08/84 від 21.07.14 р., № 08/88 від 28.07.14 р.).

Отримання товару здійснювалося на підставі повідомлення покупця про зразки печаті та підписів, згідно наказу Мінфіну від 16.05.96 №99 «Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей».

На підтвердження здійснення господарських операцій постачальниками виписувалися видаткова та податкова накладні, які у відповідності до п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України дають право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Так, відповідно при отриманні товару від ТОВ «Трейд маркет БМ» в квітні-травні 2014р. були виписані: видаткова від 04.04.14р. № ТМ-0000157 та податкова від 04.04.14р. № 33; видаткова від 04.04.14р. № ТМ-0000158 та податкова від 04.04.14р. № 35; видаткова від 07.04.14р. № ТМ-0000159 та податкова від 07.04.14р. № 36; видаткова від 07.04.14р. № ТМ-0000162 та податкова від 07.04.14р. № 38; видаткова від 11.04.14р. № ТМ-0000164 та податкова від 11.04.14р. № 39; видаткова від 11.04.14р. № ТМ-0000165 та податкова від 11.04.14р. № 41; видаткова від 11.04.14р. № ТМ-0000166 та податкова від 11.04.14р. № 45; видаткова від 16.04.14р. № ТМ-0000170 та податкова від 16.04.14р. № 46; видаткова від 16.04.14р. № ТМ-0000172 та податкова від 16.04.14р. № 47; видаткова від 22.04.14р. № ТМ-0000180 та податкова від 22.04.14р. № 48; видаткова від 22.04.14р. № ТМ-0000181 та податкова від 22.04.14р. № 49; видаткова від 28.04.14р. № ТМ-0000191 та податкова від 28.04.14р. № 59; видаткова від 28.04.14р. № ТМ-0000194 та податкова від 28.04.14р. № 60; видаткова від 07.05.14р. № ТМ-0000206 та податкова від 07.05.14р. № 4; видаткова від 07.05.14р. № ТМ-0000207 та податкова від 07.05.14р. № 7; видаткова від 07.05.14р. № ТМ-0000208 та податкова від 07.05.14р. № 8; видаткова від 13.05.14р. № ТМ-0000218 та податкова від 13.05.14р. № 15; видаткова від 13.05.14р. № ТМ-0000219 та податкова від 13.05.14р. № 16; видаткова від 13.05.14р. № ТМ-0000220 та податкова від 13.05.14р. № 17; видаткова від 19.05.14р. № ТМ-0000231 та податкова від 19.05.14р. № 25; видаткова від 19.05.14р. № ТМ-0000233 та податкова від 19.05.14р. № 27; видаткова від 19.05.14р. № ТМ-0000234 та податкова від 19.05.14р. № 30; видаткова від 22.05.14р. № ТМ-0000238 та податкова від 22.05.14р. № 38; видаткова від 22.05.14р. № ТМ-0000239 та податкова від 22.05.14р. № 39; видаткова від 22.05.14р. № ТМ-0000242 та податкова від 22.05.14р. № 43; видаткова від 26.05.14р. № ТМ-0000244 та податкова від 26.05.14р. № 46; видаткова від 26.05.14р. № ТМ-0000246 та податкова від 26.05.14р. № 48; видаткова від 26.05.14р. № ТМ-0000245 та податкова від 26.05.14р. № 49.

При отриманні товару від ПП «Золотий естамп» в квітні-травні 2014р. були виписані: видаткова накладна від 08.04.14р. № РН-0000296 та податкова накладна від 08.04.14р. № 28; видаткова накладна від 08.04.14р. № РН-0000297 та податкова накладна від 08.04.14р. № 29; видаткова накладна від 16.04.14р. № РН-0000343 та податкова накладна від 16.04.14р. № 75; видаткова накладна від 06.05.14р. № РН-0000431 та податкова накладна від 06.05.14р. № 15.

При отриманні товару від ТОВ «Маренгоні» у червні-липні 2014р. були виписані: видаткова від 03.06.14р. № МН-0000005 та податкова від 03.06.14р. № 2; видаткова від 05.06.14р. № МН-0000011 та податкова від 05.06.14р. № 4; видаткова від 03.06.14р. № МН-0000006 та податкова від 03.06.14р. № 3; видаткова від 05.06.14р. № МН-0000012 та податкова від 05.06.14р. № 5; видаткова від 12.06.14р. № МН-0000026 та податкова від 12.06.14р. № 6; видаткова від 12.06.14р. № МН-0000028 та податкова від 12.06.14р. № 10; видаткова від 16.06.14р. № МН-0000033 та податкова від 16.06.14р. № 17; видаткова від 16.06.14р. № МН-0000034 та податкова від 16.06.14р. № 22; видаткова від 19.06.14р. № МН-0000040 та податкова від 19.06.14р. № 26; видаткова від 19.06.14р. № МН-0000043 та податкова від 19.06.14р. № 29; видаткова від 23.06.14р. № МН-0000047 та податкова від 23.06.14р. № 30; видаткова від 23.06.14р. № МН-0000049 та податкова від 23.06.14р. № 31; видаткова від 24.06.14р. № МН-0000050 та податкова від 24.06.14р. № 32; видаткова від 24.06.14р. № МН-0000051 та податкова від 24.06.14р. № 33; видаткова від 26.06.14р. № МН-0000057 та податкова від 26.06.14р. № 34; видаткова від 26.06.14р. № МН-0000058 та податкова від 26.06.14р. № 35; видаткова від 04.07.14р. № МН-0000069 та податкова від 04.07.14р. № 7; видаткова від 04.07.14р. № МН-0000070 та податкова від 04.07.14р. № 8; видаткова від 04.07.14р. № МН-0000071 та податкова від 04.07.14р. № 10; видаткова від 10.07.14р. № МН-0000086 та податкова від 10.07.14р. № 21; видаткова від 10.07.14р. № МН-0000096 та податкова від 10.07.14р. № 31; видаткова від 10.07.14р. № МН-0000100 та податкова від 10.07.14р. № 35; видаткова від 17.07.14р. № МН-0000103 та податкова від 17.07.14р. № 36; видаткова від 17.07.14р. № МН-0000104 та податкова від 17.07.14р. № 39; видаткова від 17.07.14р. № МН-0000105 та податкова від 17.07.14р. № 40; видаткова від 22.07.14р. № МН-0000114 та податкова від 22.07.14р. № 49; видаткова від 22.07.14р. № МН-0000115 та податкова від 22.07.14р. № 51; видаткова від 22.07.14р. № МН-0000116 та податкова від 22.07.14р. № 52; видаткова від 28.07.14р. № МН-0000124 та податкова від 28.07.14р. № 62; видаткова від 28.07.14р. № МН-0000125 та податкова від 28.07.14р. № 63; видаткова від 28.07.14р. № МН-0000127 та податкова від 28.07.14р. № 69.

За період квітень-липень 2014р. позивачем отримано товару від ТОВ «Трейд маркет БМ», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Маренгоні» на загальну суму 2 177 979,74 грн. (в т.ч. ПДВ 362 996,62 грн.).

Розрахунки з контрагентами проводилися як у безготівковій формі, що підтверджується наданими платіжними дорученнями: № 350 від 11.04.14 р, №424 від 29.04.14 р., №449 від 15.05.14 р., № 246 від 29.05.14 р., № 389 від 02.07.14 р. , № 452 від 25.07.14 р. № 486 від 05.08.14 р., № 508 від 06.08.14 р., № 576 від 11.08.14 р. № 260 від 20.05.14 р., № 460 від 25.08.14 р., № 615 від 27.08.14 р., № 595 від 12.08.14 р, № 589 від 11.08.14 р., № 591 від 11.07.14 р., № 590 від 11.07.14 р., № 592 від 11.07.14 р., № 593 від 11.08.14 р., № 594 від 11.08.14 р., № 617 від 29.08.14 р., № 225 від 27.05.14 р, № 243 від 29.05.14 р., № 367 від 27.06.14 р., № 461 від 25.07.14 р., № 469 від 29.07.14 р. , № 614 від 26.08.14 р. та в готівковій формі відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера.

В акті перевірки зазначено, що основним та фактичним видом діяльності позивача у періоді що перевірявся є діяльність їдалень. У матеріалах справи наявні дані про належність позивачу на відповідних правових підставах нерухомого майна - офісних приміщень, складу, приміщення кафе, картоплесховища, цеху по виробництву м'ясних напівфабрікатів тощо. Між позивачем (покупець) та ТОВ «Трейд маркет БМ», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Маренгоні» (покупці) укладено договори поставки, за умовами яких найменування, кількість та асортимент товару при кожній поставці визначається на підставі підписаної сторонами специфікації або поданої Покупцем і погодженої Постачальником заявки. Доставка товару здійснювалася власним автотранспортом, приймання товару здійснювалося експедиторами. Для цього експедиторам видавалися посвідчення про відрядження в яких контрагентом - постачальником зроблені відповідні відмітки про прибуття у пункт призначення та вибуття з нього. На підприємстві видавались накази про відрядження. Отримання товару здійснювалось згідно з вимогами наказу Мінфіну від 16.05.96 №99 «Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей» (далі наказ Мінфіну) на підставі повідомлення покупця про зразки печаті.

Згідно з п.13 наказу Мінфіну під час централізовано-кільцевого постачання цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо покупець цінностей за підписом директора і головного бухгалтера підприємства чи других осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальнику про зразки печаті (штампу), яким матеріально відповідальна особа, що буде отримувати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній) свій підпис про отримання цінностей. Позивачем повідомлено постачальників про зразки печатки та підписи матеріально відповідальних осіб. Для кожного відрядження, з метою контролю списання кількості використаного пального власними транспортними засобами, виписувались подорожні листи вантажного автомобіля з зазначенням маршруту руху транспортного засобу. Ці обставини об'єктивно підтверджуються матеріалами справи, а саме наданими позивачем копіями заявок на поставку товарів, видатковими та податковими накладними, повідомленням про зразки підписів матеріально-відповідальних осіб та штампу підприємства, наказами та посвідченнями про відрядження, подорожніми листами тощо.

З наведеного слідує, що операції між позивачем та ТОВ «Трейд маркет БМ», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Маренгоні» мали реальний характер та були обумовлені діловою метою.

Факт використання придбаних товарів (продуктів харчування) у господарській діяльності та врахування вартості цих товарів у собівартості реалізованої продукції підтверджується тим, що: основним і фактичним видом діяльності позивача є діяльність їдалень; між позивачем та ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» укладено договір на організацію харчування працівників цього підприємства; відповідно до актів прийому-здачі послуг у квітні - липні 2014 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» позивачем надано послуг з забезпечення харчуванням працівників на суму 8 007 521,66грн..

Суд вважає правомірним віднесення позивачем витрат на придбання продуктів харчування для подальшого виготовлення блюд та їх реалізації до складу витрат операційної діяльності.

Що стосується формування податкового кредиту за рахунок зазначених операцій з ТОВ «Трейд маркет БМ», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Маренгоні», то суд відзначає таке.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. При цьому дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною, є датою виникнення права платника податків на віднесення сум податку до податкового кредиту (ст. 198 ПК України).

Приписами п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки факт придбання відповідних товарів позивачем у ТОВ «Трейд маркет БМ», ПП «Золотий естамп», ТОВ «Маренгоні» підтверджується видатковим та податковими накладними, розрахунковими документами, а самі ці товари були безпосередньо використані у господарській діяльності позивача, то суд вважає, що суми ПДВ сплачені позивачем у вартості цих товарів були ним правомірно віднесені до складу податкового кредиту.

Аналізуючи зміст акта перевірки та заперечення відповідача в частині можливої безтоварності операцій ТОВ «ТРЕЙД-МАРКЕТ БМ» з ТОВ «БІА», ТОВ «ІНВЕНТ БУД», ПП «ТРАСТМАРКЕТ-ЮГ», ПП «БЕРГЕР ПРОДАКШН» та контрагентами покупцями, а також неможливість проведення звірки ТОВ «Маренгоні», ТОВ «Трейд-Маркет БМ», суд приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів справи у періоді, що перевірявся контрагенти позивача - ТОВ «Маренгоні», ТОВ «Трейд-Маркет БМ» та ПП «Золотий естамп» зареєстровані як юридичні особи та мали статус платника ПДВ. Неможливість проведення звірки цих підприємств у липні 2014 р. не може бути підставою вважати безтоварними операції, що проводилися до зазначеної дати.

Припущення про безтоварність операцій між ТОВ «ТРЕЙД-МАРКЕТ БМ» з ТОВ «БІА», ТОВ «ІНВЕНТ БУД», ПП «ТРАСТМАРКЕТ-ЮГ», ПП «БЕРГЕР ПРОДАКШН» також не можуть впливати на правомірність податкового обліку та сплати податків позивачем, виходячи з наступного.

Для віднесення відповідних сум до складу валових втрат не передбачається умова відслідкування та контролю платником податку (добросовісним набувачем товару, послуг та ін.) реальної сплати цих сум до бюджету контрагентом. Чинним законодавством на сторону в господарському зобов'язанні не покладено обов'язок з'ясування обставин сплати податків та зборів контрагентом.

Для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість Закон не передбачає обов'язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. У разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема є податкова накладна.

До того ж, суб'єкт господарювання (добросовісний учасник угод та господарських операцій) не наділений можливістю контролю (навіть за власною ініціативою) за сплатою податків іншими суб'єктами підприємницької діяльності. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання як платник податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, оскільки юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції України). Недобросовісність учасника угоди щодо сплати податків та зборів не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення в складі валових витрат, понесених на придбання товарів (послуг) та використання запасів, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження понесених витрат та фактичного здійснення господарських операцій.

Посилання ДПІ на наявність взаємовідносин контрагента позивача з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, з яким позивач не мав жодних стосунків, не має правового значення, оскільки предметом дослідження при проведені перевірки були господарські операції між позивачем та його безпосередніми контрагентами - ТОВ «Маренгоні», ТОВ «Трейд-Маркет БМ» та ПП «Золотий естамп».

Позиціонування контролюючим органом наведених обставини як порушення податкового законодавства не ґрунтується на приписах чинного законодавства та є надуманим.

Суд також вважає, що позбавлення платника податку права на формування витрат у зв'язку з невиконанням обов'язків контрагентами контрагентів позивача, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477 мають в Україні значення джерела права. Так, у п. 53 рішення в справі «Булвес» АД проти Болгарії ЄСПЛ визначив поняття власності, указавши, що «власність» може включати як існуючу власність, так і активи, включаючи вимоги стосовно яких заявник може стверджувати, що у нього чи у неї є принаймні «правомірні очікування» отримати ефективне здійснення свого майнового права. У рішенні в справі Щокін проти України (п.49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується численними рішеннями Європейського суду з прав людини. Так, п.71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії ЄСПЛ дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податкових зобов'язань…. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності». Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії. У п. 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Оскільки відповідачем (суб'єктом владних повноважень), на якому в адміністративному судочинстві лежить тягар доказування правомірності своїх дій, не надано спростувань реального характеру здійснюваних позивачем господарських операцій, що були обумовлені діловою метою, доводи ДПІ про безтоварність здійснених господарських операцій є бездоказовими.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність порушення позивачем податкового законодавства.

Таким чином, відповідач в правовідносинах, що були предметом судового дослідження, діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені законами України, без дотримання принципу рівності перед законом та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70-71, 86, 122,138, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014р. № Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в частині збільшення ПП «Южноукраїнського комбінату харчування» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 362997 гривень та застосування штрафної санкції в розмірі 181498 гривень 50 копійок.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Южноукраїнський комбінат харчування" () 726 гривні сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя Желєзний І. В.