Справа № 2-а-3052/11
Суддя: Коваленко К. В.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3052/11
Провадження № 2-а/1001/2432/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К. В.

розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Баришівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Баришівської державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій УПСЗН Баришівської райдержадміністрації Київської області, перерахунок допомоги на оздоровлення,-

В становив:

28.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Баришівської державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій УПСЗН Баришівської райдержадміністрації Київської області, перерахунок допомоги на оздоровлення, мотивуючи тим, що вона є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС має посвідчення 1-ї категорії та групу інвалідності 3 групи. Просить суд визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Баришівської державної адміністрації Київської області провести нарахування та виплату щорічної компенсації на оздоровлення відповідно до вимог передбачених ст. 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2010 рік.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені, надали суду заперечення на вищевказаний адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст..104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Даний спір є публічно-правовим і його вирішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки УПСЗН як суб'єкт владних повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

Вирішуючи питання про наявність" чи відсутність порушення прав позивача з боку відповідача щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення, суд керується наступним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС має посвідчення 1-ї категорії та групу інвалідності 3 групи, та перебуває на обліку в Баришівському управлінні праці та соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації, а тому, йому щорічно виплачувалася допомога на оздоровлення згідно Постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року.

Позивачка звернулася до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про виплату не до оплаченої суми допомоги на оздоровлення, однак відповідачем йому було відмовлено.

Вирішуючи питання про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік суд

керується наступним.

Вказані обставини визнаються сторонами і згідно ч.3 ст.72 КАС України доказуванню не підлягають.

Спірні правовідносини повинні регулюватися ч.4 ст.48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно якої, щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 3-ї групи в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, яка визначається на момент виплати.

З наведеного вбачається, що позивач мав право на отримання щорічної допомоги на

здоровлення в розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати.

Доводи відповідача про необхідність застосування постанови КМ України визначення розмірів виплат позивачу щорічної допомоги на оздоровлення необґрунтовані і суперечать ч.2 ст.19 Конституції України, згідно якої, органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Зазначеними постановами КМ України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року встановлено конкретні розміри щорічної допомоги на оздоровлення в твердій грошовій сумі, що суперечить вимогам ст..48 Закону України 2 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», який встановив розмір такої допомоги як величину кратну мінімальній заробітній платі.

В даному випадку мають враховуватися засади пріорітетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст..92 Конституції України, згідно якої виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.60).

Вирішуючи питання про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 ріж суд керується наступним.

З 1 січня 2005 року почав діяти Кодекс адміністративного судочинства України, за нормами ч.2 ст. 99 якого, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАСУ.

Враховуючи, що позивач пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, а наведені ним причини суд вважає не поважними, оскільки не позбавляли права пред'явити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягає відповідач, суд відмовляє в позові про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та відсутності поважними причин для його поновлення.

Абзац третій частини четвертої статті 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " почала знову діяти із 09.07.2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України.

Частина 2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язати його вчинити певні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав суб'єктів у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що в 2007 році виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, Управлінням праці та соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації позивачці не проводилася, а тому суд вважає, що по справі відсутній предмету спору.

Керуючись ст.. 19 Конституції України, ст. 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст..77 Закону України « Про державний бюджет України на 2006 рік», рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, ст.ст. 2,11,17,70,71,99,100,159-163 КАСУ, -

В и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Київської області про стягнення коштів громадянам постраждалих від ЧАЕС, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_2