Справа № 335/436/15-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" червня 2015 р.справа № 335/436/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року

справа № 335/436/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області від 17 жовтня 2013 року № 170 щодо відмови у перерахунку пенсії, визнання протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо розгляду заяви позивача від 16 грудня 2014 року про перерахунок пенсії з дня призначення, а саме з 12 серпня 2013 року, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії державного службовця з моменту її призначення, а саме з 12 серпня 2013 року, відповідно до положень чинного станом на 12 серпня 2013 року законодавства України, на підставі довідок Горлівської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області від 12 серпня 2013 року № 9662/9/05-03-05-13 та № 9661/9/05-03-05-13 про складові заробітної плати, з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області та з 13 серпня 2013 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

15 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області з заявою з приводу неправильного розрахунку пенсії та надала відповідні документи про складові заробітної плати.

Рішенням від 17 жовтня 2013 року № 170 управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням доплат, які не були включені у заробіток (а.с. 11-12).

Зазначене рішення позивачем оскаржено до Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області, яким відкрито провадження у справі ухвалою від 28 січня 2014 року.

У звязку з тимчасовою окупацією м. Горлівки Донецької області, припинив здійснювати правосуддя Центрально-Міський районний суд м. Горлівки Донецької області, у звязку з чим справа не розглянута судом.

Через тимчасову окупацію м. Горлівки Донецької області позивач виїхала на постійне місце проживання до м. Запоріжжя. Забравши пенсійну справу з управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області, позивач передала її до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя за місцем своєї реєстрації та проживання.

16 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою щодо неправильного розрахунку пенсії при її призначенні 12 серпня 2013 року та надала відповідні документи про складові заробітної плати.

Листом від 31 грудня 2014 року № 146/З-9, управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у перерахунку пенсії відмовлено із посиланням на те, що підстав для перерахунку пенсії не має, оскільки чинним законодавством не передбачено, що в заробітну плату для обчислення пенсії державним службовцям включається матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошового доходу. Також зазначено, що на теперішній час пенсія перерахована вірно, згідно з наданими документами, та у відповідності до діючого законодавства (а.с. 16-17).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування повинні бути включені відповідачем до заробітку, з якого обчислюється пенсія.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначається у відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у відсотковому розмірі заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 2 статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пенсія позивачу призначена з 13 серпня 2013 року на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) у відсотковому розмірі від суми заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Щодо розміру надбавки за вислугу років, то слід зазначити, що стаття 33 Закону України «Про державну службу» визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у відповідному розмірі від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Згідно довідки Горлівської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області від 12 серпня 2013 року № 9661/9/05-03-05-13 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії, винагорода позивача за вислугу років становила 35 відсотків та склала 488,60 грн.

Отже, органом Пенсійного фонду України має бути врахований при обчисленні пенсії державного службовця саме розмір надбавки за вислугу років у 35 відсотковому розмірі від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання).

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим