Справа № 554/10515/15-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., за участю секретаря Різник А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснення перерахунку і виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у якому просить:

- визнати неправомірними дії та відмови Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації у здійсненні перерахунку йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірах, що передбачені ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, донарахувати та виплатити йому суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, передбачену ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи у 2015 році складає 6090 грн. Проте у 2015 року позивач отримав від відповідача лише 120 грн., відповідно до Постанови КМУ № 526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

В судове засідання учасники процесу не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, тому справа розглядається в письмовому провадженні. При цьому представник відповідача заперечив проти позову за безпідставністю.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (згідно посвідчення серії НОМЕР_1), та інвалідом ІІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 4,6).

24.07.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно дост. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік (а.с. 2).

24.07.2015 року відповідачем була надана відповідь, в якій зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення була нарахована позивачу у червні 2015 року в сумі 120 грн., та виплачена згідно постанови КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні (а.с. 5).

Відповідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених цією Конституцією та законами України; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМУ.

Статтею 62 даного Закону України визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 р. норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ,виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначених постановами КМУ № 836 від 26.07.96 р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та № 562 від 12.07.05 р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також, рішенням Конституційного Суду від 25.01.12 р. № 3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень ст. 1, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, п. 2, п. 3, п. 6 ст. 116, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 БК України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України встановлено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Повноваження КМУ щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в т.ч. щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Конституції та законів України.

Згідно зі статтею 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснення перерахунку і виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її отримання.

Суддя В.М.Микитенко