Справа № 420/487/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стеценко О.С.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року справа №420/487/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 3 липня 2015 р. у справі № 420/487/15-а ( головуючий 1 інстанції Стеценко О.С.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати останнього здійснити виплату недоотриманого розміру щомісячного довічного грошового утримання в сумі 19513 грн. та продовжити його щомісячну виплату у розмірі, встановленому відповідно до рішення Новопсковського районного суду від 14.02.2014 року, тобто 18635, 40 грн. без оподаткування будь-якої його частини. Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України рішення в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є суддею у відставці та йому призначене звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітку судді, працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру. Згідно довідки УПФУ від 12.02.2015 року № 666/15-15 йому нараховується щомісячне довічне грошове утримання у сумі 18635,40 грн. з січня 2014 року по лютий 2015 року. Проте, фактично з липня 2014 року по січень 2015 року включно позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання у сумі 17340 грн. щомісячно, а у лютому 16023,40 грн. Позивач вважає, що з 01.07.2014 його право на отримання звільненого від сплати податку щомісячного довічного утримання порушено відповідачем.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 3 липня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не визнані неконституційними. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 19 Конституції України, відповідач виключно в межах чинного законодавства правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, починаючи з 01.07.2014 року нараховував податок на довічне грошове утримання позивача, яке перевищує 10000 грн., а з 01.01.2015 року - податок на довічне грошове утримання позивача, яке перевищує три мінімальних заробітних плати та військовий збір.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач, з підстав, зазначених у позові, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15.12.1992 року, яка була чинною на момент виходу позивача у відставку, останньому призначено та виплачувалось звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно довідки УПФУ від 12.02.2015 року № 666/15-15 позивачу нараховується щомісячне довічне утримання у сумі 18635,40 грн. ( а.с. 5)

З липня 2014 року по січень 2015 року позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання у сумі 17340 грн. щомісячно, а у лютому 16023,40 грн.

16.02.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити виплату недоотриманого розміру щомісячного довічного утримання у сумі 11677 грн. та продовжити його щомісячну виплату у розмірі, встановленому рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 14.02.2014 року, а саме 18635,40 грн.

Листом від 26.02.2015 року № 06/Б-14 відповідач надав відповідь, в якій фактично відмовив у вимозі позивача, обґрунтувавши це тим, що з 01.07.2014 набрали чинності зміни до Податкового кодексу України, а тому довічне грошове утримання судді, яке отримує позивач, підлягає оподаткуванню, з нього справляється податок з доходів фізичних осіб у сумі 2387,28 грн. (далі ПДФО) та військовий збір у сумі 224,72 грн. щомісяця.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" із змінами, внесеними згідно із Законом України № 1200-VII від 10.04.2014 р., п. п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України викладений в наступній редакції: До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує 10 000 грн. на місяць, в частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Цим же Законом підпункт "е" п. 165.1.1 викладений в такій редакції: До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

Отже, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" № 1166, з 01.07.2014 року законодавцем введена норма, яка передбачає оподаткування довічного грошового утримання суддів, яке перевищує 10 000 гр.

На виконання положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 р., у зв'язку із набранням чинності змін до Податкового кодексу України, з 01.01.2015 р. податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 01 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

З 01.01.2015 року відповідно до ст. 8 Закону України від 28.12.2014 року "Про державний бюджет на 2015 рік" № 80-VІІІ розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 грн. на місяць.

Отже, базою оподаткування у 2015 р. є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3 654,00 грн. на місяць (1 218 грн. х 3).

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України із змінами відповідно до Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ, з 01.01.2015 року ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. п. 167.2- 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20%.

Також, в силу п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Прикінцевих положень Податкового кодексу України в редакції Закону України № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, з 01.01.2015 року, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно до п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку є:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

- податковий агент.

Об'єктом оподаткування резидента відповідно до ст. 163 Податкового кодексу України є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування.

Конституційний Суд України в абз. 5 п. 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03.10.1997 року у справі № 18/183-97 за конституційним зверненням ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення ч. 5 ст. 94 та ст. 160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може одночасно регулюватись однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження відносно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

З прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" та Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку віднесено щомісячне довічне грошове утримання, наведені закони є чинними та не визнані неконституційними.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність дій відповідача, щодо оподаткування довічного грошового утримання позивача починаючи з 01.07.2014 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» не відбулось звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, оскілки він продовжує отримувати довічне грошове утримання, яке нараховується, як і раніше, у відсотковому відношення до грошового забезпечення працюючого судді і підвищується в разі підвищення розміру оплати праці працюючого судді за аналогічною посадою.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Новопсковського районного суду Луганської області від 3 липня 2015 р. у справі № 420/487/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Р.Ф.Ханова