Справа № 701/2172/12
Суддя: Гецко Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2012-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Берегівський районний суд Закарпатської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2012 року Справа № 701/2172/12

Берегівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі Ердевдій І. С., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 та третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Берегівської міської ради ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до тимчасово виконуючого обовязки Берегівського міського голови ОСОБА_5 третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Берегівської міської ради про поновлення на роботі, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся в суд з даним адміністративним позовом до тимчасово виконуючого обовязки Берегівського міського голови ОСОБА_5 третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Берегівської міської ради про поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивував тим, що оскільки свою першу заяву від 09.09.2012 року він написав за власною ініціативою, вважаю, що міським головою не взято до уваги частину 2 ст. 38 КЗпП України, якою передбачено, що якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботу і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою. Після подачі заяви про звільнення, він в той же день письмово відкликав цю заяву і продовжував виконувати свої функції до часу вручення йому розпорядження про звільнення з роботи..

Разом з цим, вважає, що розпорядження міського голови № 30-к від 09.08.2012 року прийнято без дотримання вимог чинного законодавства та з порушенням його прав як кандидата у депутати під час виборчого процесу, у зв'язку з чим підлягає визнанню нечинним та скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги змінили, доповнивши вимогою про зобовязання бухгалтерію Берегівської міської ради провести повний розрахунок ОСОБА_4 за час вимушеного прогулу, змінений позов підтримали із мотивів викладених у позовній заяві та просив змінений позов задовольнити повністю та пояснив, що Берегівський міський голова в даному випадку проігнорував вимоги ст. 43 Конституції України, трудового та виборчого законодавства, мою заяву про відкликання заяви про звільнення та надання мені безоплатної відпустки, та видав незаконне розпорядження про звільнення мене з роботи.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав та пояснив, що змінені позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Берегівської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку представника відповідача та також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2013 року позивачем, як заступником Берегівського міського голови з питань діяльності виконавчих органів, було подано заяву про звільнення із займаної посади днем 13.08.2012 року. В той же день постановою Центральної Виборчої Комісії від 06.08.2012 року №170 «Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах у порядку самовисування» його було зареєстровано кандидатом у народні депутати по 73 виборчому округу. А тому, позивачем в той же день було подано заяву до Берегівського міського голови із заявою про відкликання своєї попередньої заяви про звільнення його з роботи і цією ж заявою попросив надати мені неоплачувану відпустку на період передвиборної агітації.

Однак 13 серпня 2012 року, позивачем було отримав розпорядження міського голови від 09.08.2012 року про звільнення ОСОБА_4 з роботи з 13.08.2012 року за взаємною угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним з наступних підстав:

Відповідно частини 2 ст. 76 Закону України «Про вибори народних депутатів», якою передбачено, що кандидат у депутати під час виборчого процесу не може бути звільнений з роботи з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог суд виходить з того, що з боку відповідача при звільненні позивача з роботи було допущено порушення чинного трудового законодавства. Звільнення відбулося за згодою сторін, на підставі поданої розпорядження міського голови № 30-к від 09.08.2012 року (а.с. 5) тоді як 09.08.2012 року позивач своєю заявою відкликав, свою попередню заяви про звільнення його з займаної посади відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗПП України за угодою сторін. При цьому враховано враховані роз'яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", з наступними змінами, згідно з якими анулювання домовленості про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КзпП України (за згодою) сторін може мати місце лише при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Зі сторони позивача такої згоди не було.

Пункт 1 ст. 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору за угодою сторін. Потреба у використанні п. 1 ст. 36 КЗпП України з'являється насамперед у сторін строкового трудового договору для його дострокового припинення. З ініціативи власника такий трудовий договір може бути розірваний тільки за наявності підстав, зазначених у законі. Працівник також вправі розірвати строковий трудовий договір тільки за наявності причин, передбачених у ст. 39 КЗпП. Коли в кожної з сторін немає права на дострокове розірвання строкового трудового договору, вони можуть домовитися про припинення його за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

При цьому слід мати на увазі, що Закон не перешкоджає тому, щоб за угодою сторін припинялися і трудові договори, укладені на невизначений строк. Однак практична потреба в цьому незначна. Працівник має право в будь-який час розірвати трудовий договір, попередивши про це власника за два тижні. Якщо працівник просить про звільнення до закінчення зазначеного двотижневого строку, власник може погодитися на це. Але в такому разі звільнення здійснюється з ініціативи працівника, а не за угодою сторін (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів").

Таким чином, посилання ОСОБА_4 до тимчасово виконуючого обовязки Берегівського міського голови ОСОБА_5 третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Берегівської міської ради про поновлення на роботі являються підставними та підлягають повному задоволенні.

Керуючись ст. ст. 17 ч. 1, 18 ч. 1, 19, 104, 106, 162 КАС України, ст.ст. 36,38 КЗпП України, Законом України «Про вибори народних депутатів», постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів", суд

постановив:

Змінений позов задовольнити повністю

Визнати нечинним та скасувати розпорядження Берегівського міського голови від 09.08.2012 року № 30-к «Про звільнення ОСОБА_4Й.»

Поновити ОСОБА_4 на посаді заступника Берегівського міського голови з питань діяльності виконавчих органів.

Зобовязати бухгалтерію Берегівської міської ради провести повних розрахунок ОСОБА_4 за час вимушеного прогулу.

Допустити негайне виконання рішення суду.

З повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 29 грудня 2012 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду через цей районний суд. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Гецко Ю. Ю.