Справа № 679/933/15-а
Суддя: Гаврищук Л. П.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НЕТІШИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/104/2015

10 серпня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Василюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин справу за адміністратив-ним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про визнання відмови нечинною та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви позивача, в червні 2005 року, по досягненню 55 літнього віку, йому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах ( робота в районах Крайньої Півночі). Пенсія була призначена відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р., тобто з урахуванням лише частини, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі до 01.01.1991 року. Вказаний порядок виплати пенсії здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України, після цього пенсія у повному обсязі виплачується українською стороною відповідно до законодавства України.

17 травня 2010 року йому виповнилося 60 років, тому набув право для призначення повної пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням всього періоду роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991 року.

Позивач вказує, що в травні 2010 року звернувся до відповідача з цього приводу, але в наслідок того, що в той час масово розглядалися справи щодо перерахунків пенсій працюючим пенсіонерам, йому, в той самий час, був проведений перерахунок пенсії по стажу та заробітку як працюючому пенсіонеру та згідно постанови Нетішинського міського суду № 2а-947/2011 від 23.05.2011р., при розрахунку пенсії був застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009рік ( 1650,43 грн. ).

Вказана постанова Нетішинського міського суду була скасована постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2013р., тому з 01.05.2013р. розмір пенсії позивача був перерахований до попереднього розміру, тобто був застосований середній заробіток по народному господарству за 2007р., а саме 1197,91 грн., який був застосований ще до виникнення права на повну пенсію за віком по досягненню 60 років.

Позивач вважає, що в разі призначення в травні 2010р. йому повної пенсії, в звязку з досягненням 60 років, то при розрахунку розміру пенсії був би застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009рік ( 1650,43 грн. ) і такій розмір пенсії він отримував би до цього часу, тому що при таких обставинах показник середньої зарплати за 2009 рік не був би скасований.

Оскільки позивач вважає, що не використав свого права на призначення повної пенсії, в звязку з досягненням 60 років, 16 квітня 2015року, то звернувся до відповідача з заявою про призначення йому повної пенсії, як особі, яка вперше звернулася за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так як до часу звернення він отримував пенсію згідно Тимчасової Угоди.

07.05.2015р. позивач отримав від відповідача відмову за № 14/к-10 з посиланням на те, що пенсія була призначена йому відповідного до вимог діючого законодавства, яку він вважає нечинною.

Просить визнати протиправними дії управління ПФУ в м. Нетішині Хмельницької області щодо відмови здійснити призначення повної пенсії за віком по досягненню 60 років, як особі, яка звернулася за призначенням цієї пенсії вперше, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2012-2014р.г., починаючи з 17 квітня 2015р. та здійснити виплату пенсії з урахуванням сум фактично проведених виплат.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні подала письмове заперечення проти позову, в якому позов не визнала, та пояснила, що виплата пенсії для позивача здійснюється відповідно до чинного законодавства. Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, вперше з заявою про призначення пенсії за віком він звернувся 17.06.2005 року. З цієї дати позивачу призначено пенсію за віком по досягненню 55 років, як особі, що працювала в місцевостях Крайньої Півночі та районах прирівняних до них, відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

17.05.2010 року позивач набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після досягнення 60 років, тобто з 17.05.2010 року йому проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і зараховано весь період роботи після 01.01.1991 року. Оскільки Позивач отримував пенсію за віком на пільгових умовах ( робота в районах Крайньої Півночі), то при призначенні пенсії за віком, в звязку з досягненням 60 років, було застосовано положення ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ".

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

01.06.2010р. був проведений перерахунок пенсії та для обчислення розміру пенсії позивача, було враховано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007рік, який враховувався під час призначення пенсії тобто (1197,91 грн.).

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно змісту ст. 18 КАС України суди розглядають у порядку адміністративного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійне забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, здійснюється відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р.

Частина 1 статті 1 зазначеної Тимчасової Угоди передбачає, що громадяни, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком):

чоловіки по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років;

жінки по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Виходячи з положень вищевказаної Тимчасової Угоди витрати на виплату пенсії в частині, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991 року відшкодовуються компетентними органами Російської Федерації. Відшкодування здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у цій місцевості, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Вказаний порядок виплати пенсії здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України, після цього пенсія у повному обсязі виплачується українською стороною відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при розрахунку розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 45 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

п.4 розділу 1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"», затвердженого постановою Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

У п.6 цього ж розділу вказується на те, що особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку, яким передбачено , що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію в УПФУ в місті Нетішині Хмельницької області.

З 17.06.2005 року позивач, по досягненню 55 років, отримував пенсію за віком на пільгових умовах ( робота в районах Крайньої Півночі) відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі з урахуванням лише частини, що відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі до 01.01.1991 року.

У травні 2010 року у позивача виникло право па пенсію за віком, в звязку з досягненням 60 років, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, відповідач, визнаючи право позивача на пенсію за віком в звязку з досягненням 60 років з 01.06.2010 року, з врахуванням страхового стажу та заробітку, здійснив не призначення пенсії позивачу, а перерахунок пенсії по стажу та заробітку, як працюючому пенсіонеру із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік.

В травні 2013 року, в звязку із скасуванням постанови Нетішинського міського суду від 23.05.2011р. постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2013р., розмір пенсії позивача був перерахований до попереднього розміру, тобто був застосований показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007р.

Даний факт представником відповідача не заперечується.

Тим самим підтверджено факт, що в травні 2010 року позивачу повна пенсія, в звязку з досягненням 60 років, не призначалась.

Суд вважає, що позивачем доведено ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, а відповідачем не доведена правомірність своїх дій.

Наведені обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Аналізуючи норми діючого законодавства, матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо призначення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсій, за 2007 календарний рік є протиправними.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою повного захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 17 квітня 2015 року, з урахуванням сум фактично проведених виплат.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність своїх дій щодо здійснення призначення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсій, за 2007 календарний рік.

Оцінивши наявні у матеріалах справі; докази та вищезазначені положення чинного законодавства України суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2, 6, 8, 9, 11, 69-71, 79, 86, 94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Суддя ОСОБА_1 Л. П.