Справа № 803/115/13-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Справа № 876/4809/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Горохівському районі про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Горохівському районі про стягнення невідшкодованих сум заборгованості по виплаті пенсій по інвалідності, не включеним до актів щомісячних звірок, в сумі 4700,10 грн. та стягнення невідшкодованих сум заборгованості по виплаті щомісячної цільової грошової допомоги та витрат на виплату і доставку пенсій по інвалідності, що були включені до актів звірок, в сумі 221414,81 грн..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржуване рішення суду є незаконне, оскільки суд невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Вважає, що після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований, при цьому страховик вправі звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо понесених витрат, а тому - витрати понесені Пенсійним фондом України у зв'язку із виплатою пенсій по інвалідності/втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Акт щомісячної звірки витрат).

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.07.2012 року по 01.01.2013 року проводив щомісяця звірку з відповідачем по особах, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Розбіжності виникли по витратах на виплату і доставку пенсії, адресній допомозі та витрат на поховання в загальній сумі 226114,91 грн., з яких 3426,77 грн. - витрати на поховання; 1273,33 грн. - витрати на виплату пенсій по втраті годувальника, 221414,81 грн. - адресна допомога до пенсії. Вказані фактичні обставини підтверджуються копіями актів щомісячних звірок з 01.07.2012 року по 01.01.2013 року та таблицями розбіжностей до них.

Згідно частини 8 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України (постанова від 11.07.2001 р. №826). Так, згідно з даним Порядком витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України у пункті 2 цього Порядку.

Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховикам суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженим здоров'я.

Згідно матеріалів справи, управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області не надало відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Горохівському районі та суду доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті застрахованих осіб (інвалідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) із одержаним трудовим каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що виплачені позивачем суми в розмірі 3426,77 грн. не підлягають відшкодуванню відділенням Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника повинна відшкодовуватись Фондом лише в тому разі, коли годувальник помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Як встановлено судом, пенсія виплачувалась громадянці ОСОБА_4, покійний чоловік якої - ОСОБА_5, отримував страхові виплати у відділенні Фонду. Постановою відділення Фонду від 15.08.2007 року № 77/13 «Про припинення страхової виплати та соціальних послуг» ОСОБА_5 припинено виплату щомісячної грошової суми відповідно до статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1. Причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 із отриманим трудовим каліцтвом не встановлено. Крім того, пенсія по втраті годувальника також виплачується інваліду дитинства ОСОБА_1, але позивачем не надано доказів, що смерть його годувальника наступила внаслідок страхового випадку.

Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області здійснювало виплати пенсій по втраті годувальника в період з липня по грудень 2012 року в загальному розмірі 1273,33 грн. Однак, доказів того, що годувальник помер внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, суду не було надано. Тому вірним є висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на виплату пенсій по втраті годувальника в розмірі 1273,33 грн..

Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання затвердженого постановою Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4 (далі - Порядок) відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» від 26.03.2008 року №265 (далі - Постанова) визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Згідно з пунктом 4 даної Постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Враховуючи наведені норми законодавства, державна адресна допомога, запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265, не передбачена у переліку соціальних послуг та виплат, які згідно зі статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Також відсутня щомісячна державна допомога серед переліку виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, згідно пункту 4 Порядку.

Отже, виходячи з пріоритетності норм Закону над підзаконними нормативно-правовими актами, беручи до уваги статус Фонду соціального страхування від нещасних випадків як некомерційної самоврядної організації, яка за рахунок своїх коштів здійснює страхові виплати у разі настання страхового випадку, суд приходить до висновку про те, що обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодовувати державну адресну допомогу не встановлений законом.

Тому висновок суду першої інстанції про про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Горохівському районі витрат на поховання в сумі 3426,77 грн., витрат на виплату пенсій по втраті годувальника в сумі 1273,33 грн. та 221414,81 грн. адресної допомоги до пенсії є правильним.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року в адміністративній справі № 803/115/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 25 серпня 2015 року.