Справа № 2а-4501/10/1770
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-4501/10/1770
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"22" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

при секретарі Мисечко І.С. ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3, довіреність №685/10-27 від

18.01.11р.,

від позивача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю фірма "АКВА-Інсталбуд" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю фірма "АКВА-Інсталбуд" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Рівненської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2010р. ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю фірма "АКВА-Інсталбуд" звернулося з позовом (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.12.2010р., т.2, а.с.104) до Державної податкової інспекції у Рівненському районі про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 07.04.2010 року, № /1 від 05.05.2010 року, № /2 від 13.07.2010 року, № /3 від 16.09.2010 року.

Обгрунтовуючи позов, товариство вказувало на те, що податковий орган за результатами проведеної перевірки дійшов необгрунтованих висновків щодо безпідставного віднесення товариством до складу валових витрат документально не підтверджених витрат по юридичним та іншим послугам, отриманим від ТзОВ "Укрюрабуд", підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та порушення вимог п.5.1 та ип.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2011р. в позові було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АКВА-Інсталбуд" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права.

ДПІ у м.Рівне в письмових запереченнях та її представник в судовому засіданні, вважаючи судове рішення обгрунтованим та законним, просять апеляційну скаргу ТОВ фірма "АКВА-Інсталбуд" залишити без задоволення.

ТОВ фірма "АКВА-Інсталбуд" своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, незважаючи на його своєчасне та належне повідомлення про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендовоною поштовою кореспонденцією ухвали суду про призначення справи до розгляду та судової повістки; подало (вдруге) клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю взяти участь у засіданні представника товариства через перебування його на лікуванні, яке відхилене судом з огляду на приписи ч.4ст.196 КАС України, а також з огляду на повторність такого клопотання, яке непідтверджене документальними доказами.

Вислухавши представника відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З 10.03.2010р. по 22.03.2010р. ДПІ у Рівненському районі було проведено планову виїзну перевірку ТзОВ фірми "Аква-Інсталбуд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, за результатами якої складено акт від 25.03.2010 року № 202/25/23-141/32881263 (а.с.9-44 т.1).

Відповідно до висновків, наведених в акті, товариством порушено пп.5.1 ст.5 та пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 66941 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Рівненському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 07 квітня 2010 року, яким для ТзОВ фірма "Аква-Інсталбуд" визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" всього в сумі 100412 грн., у тому числі за основним платежем 66941 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 33471 грн. (а.с.45 т.1).

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звертався до ДПІ у Рівненському районі, ДПА у Рівненській області, ДПА України зі скаргами, в яких просив його скасувати, проте, скарги було залишено без задоволення, а відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № /1 від 05.05.2010 року, № /2 від 13.07.2010 року, № 00003-12351/3 від 16.09.2010 року, якими визначено нові граничні строки сплати податкового зобов'язання (а.с.55,62т.1, а.с. 107 т.2).

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За своїм змістом наведені норми Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" виключають віднесення до складу валових витрат підприємства документально непідтверджених сум.

В основу оскарженого судового рішення судом покладено висновок, що подані при здійсненні податковим органом перевірки документи в підтвердження понесених товариством витрат щодо наданих йому послуг не є такими, які достовірно можуть підтвердити як факт надання цих послуг, так і зв'язок цих послуг з господарською діяльністю позивача, з чим погоджується й колегія суддів.

Так, на підтвердження взаємовідносин з ТзОВ "Укрюрабуд" та надання ним юридичних та посереднецьких послуг ТзОВ фірма "Аква-Інсталбуд" подало договір № 26-12/06 від 26.12.2006 року та акти приймання-здачі виконаних робіт від 31.08.2007 року (на суму 60000грн.), від 31.10.2007 року (на суму 200000грн.) (т.2, а.с.24-27), проаналізувавши які, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що витрати ТзОВ фірма "Аква-Інсталбуд" на оплату послуг контрагента ТзОВ "Укрюрабуд" не підтверджені належними документами бухгалтерського та податкового обліку, оскільки обидва акти приймання-здачі виконаних робіт в цілому не містять конкретної інформації про зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; крім цього, вартість наданих послуг, вказана в цих актах, не відповідає визначеній вартості послуг згідно договору № 26-12/06.

Що ж до вказівок, зокрема, в акті від 31.10.2007р. на перелік наданих послуг, то до останніх колегія суддів відноситься критично, адже фактично цей перелік дублює загальний перелік зобов'язань ТзОВ "Укрюрабуд", визначений договором № 26-12/06 від 26.12.2006 року.

Одночасно, апеляційний суд враховує й ту обставину, що окрім вказаних актів приймання-здачі виконаних робіт, будь-яких інших документів, які б підтвердили, що ТзОВ "Укрюрабуд" дійсно перевіряло та візувало проекти договорів, інших документів, представляло інтереси ТзОВ фірма "Аква-Інсталбуд" в судах тощо, останній не представив.

Що ж до віднесення до складу валових витрат витрати на отримані послуги від підприємців ОСОБА_5 (в сумі 12000 грн.), ОСОБА_6 (7100 грн.), ОСОБА_7 (14700 грн.), то судова колегія відзначає таке.

На підтвердження витрат в сумі 12000грн. в зв'язку з наданням послуг підприємцем ОСОБА_5О позивач надав договір з надання інформаційно-консультативних послуг, акти здачі-прийняття робіт за квітень, травень 2008р., звіт про виконання робіт "Система технічного документообігу" (т.2., а.с. 28-30, т.1, а.с.205-252).

Дослідивши вказані документи, суд констатує, що договір з надання інформаційно-консультативних послуг, який було подано лише в суді першої інстанції (під час перевірки податковому органу не представлявся), не містить номера, дати та місця складання; в актах здачі-прийняття робіт за квітень, травень 2008р. (на суми 8000грн. та 4000грн.) та в звіті про виконання робіт "Система технічного документообігу" також відсутні відповідно дати здачі й приймання робіт та дати складання й передачі замовнику (ТзОВ фірма "Аква-Інсталбуд"), що свідчить про відсутність підстав для висновку про взаємозв'язок між вказаними документами. До того ж, доказів щодо використання таких послуг в господарській діяльності ТзОВ "Аква-Інсталбуд" матеріали справи також не містять.

Такого ж висновку притримується суд й щодо послуг підприємця ОСОБА_6, в обгрунтування віднесення яких до валових витрат позивачем надавався договір з надання інформаційно-консультативних послуг (предметом якого є "Розробка календарного плану впровадження об'єкта: "Капітальний ремонт молочного комплексу з добудовою доїльного залу в с. Іллін Гощанського району Рівненської області" шляхом реконструкції існуючих корівників та будівництва календарного плану по нового доїльного залу" з врахуванням можливості перенесення термінів виконання робіт на наступні роки", а кінцевим результатом виконання робіт - календарний план в графічному вигляді), акти про надання послуг від 05.05.2007 року в сумі 2400 грн., від 13.07.2007 року в сумі 1000 грн., від 26.08.2009 року в сумі 3500 грн. та від 03.11.2009 року в сумі 200 грн. та сам Календарний план "Капітальний ремонт молочного комплексу з добудовою доїльного залу в с. Іллін Гощанського району Рівненської області" (а.с.31-35, т.2, а.с. 186-204 т.1).

Дослідженням вказаних актів про надання послуг встановлено, що вони містять посилання на договір б/н від 01.03.2007 року, однак, поданий договір з надання інформаційно-консультативних послуг, укладений між замовником ТзОВ "Аква-Інсталбуд" та виконавцем ПП ОСОБА_6, не містить номера, дати та місця його складання; крім того, інформація про зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції в актах відсутня; також судом встановлено, що й Календарний план не містить дати його складання та дати передачі замовнику.

Наведені обставини в цілому виключають можливість висновку щодо складення як актів, так і Календарного плану на виконання зобов'язань за вказаним вище договором.

Крім того, позивач не надав доказів в підтвердження використання консультативних послуг підприємця ОСОБА_6 в своїй господарській діяльності.

Таким чином, ні в ході перевірки податковому органу, ні суду позивачем не надано належних доказів надання консультаційних послуг відповідно до вказаних актів та доказів щодо їх використання у власній господарській діяльності.

Також перевіркою встановлено, що позивачем на валові витрати віднесено інформаційно-консультаційні послуги в загальній сумі 14700 грн., надані підприємцем ОСОБА_7, який працює на ТзОВ фірмі "АКВА-Інсталбуд" директором та є засновником даної фірми.

В акті перевірки зазначено, що господарські договори між ТзОВ "Аква-Інсталбуд" та ПП ОСОБА_7 не укладені.

Згідно актів прийняття-здачі виконаних робіт від 26.05.2008 року, від 29.05.2008 року, від 15.09.2008 року, від 15.10.2008 року, 13.01.2009 року, від 26.01.2009 року виконавцем ФОП ОСОБА_7 надано замовнику ТзОВ "Аква-Інсталбуд" інформаційно-консультаційні послуги по реконструкції системи каналізації Володимирецького молокозаводу, по конструкціям водозахисних споруд (а.с. 37, 39, 41-44, т.2).

В суді першої інстанції позивачем було надано договори з надання інформаційно-консультативних послуг без номера, дати та місця їх складання, згідно яких замовник ТзОВ "Аква-Інсталбуд" в особі заступника директора ОСОБА_6 доручає, а виконавець Приватний підприємець ОСОБА_7О зобов'язується надавати інформаційно-консультативні послуги:

- по реконструкції системи каналізування Володимирецького молокозаводу (кінцевим результатом виконання робіт по яким є Звіт про виконання робіт в складі: вихідні дані, розрахунки, плани; вартість робіт за договорами становить 6000 грн. та 2000грн.(а.с. 36, 38, т.2);

- по конструкції водозахисних споруд (кінцевим результатом виконання робіт по якому є Звіт про виконання робіт в складі: розрахункові схеми та конструкції водозахисних земляних плотин; вартість робіт за договором складає 6700 грн. (а.с. 40 т.2).

В обгрунтування фактичного надання підприємцем ОСОБА_7 інформаційно- консультативних послуг позивачем надано суду Звіт про виконання робіт "Конструкції водозахисних споруд" (а.с. 113-145 т.1), Звіт про виконання робіт "Реконструкція системи каналізування Володимирецького молокозаводу" (а.с. 146-185 т.1), проте, дата складання та дата їх передачі замовнику на вказаних документах не зазначені, відтак відсутні підстави враховувати такі звіти на підтвердження виконання робіт по конкретним актам виконаних робіт.

Надавши оцінку вказаним договорам, актам приймання-здачі виконаних робіт, звітам про виконання робіт, суд першої інстанції, зваживши на те, що при перевірці податковому органу договори пред'явлені не були; предметом договорів фактично є складання тематичних звітів, що включають в себе вихідні дані, розрахунки, плани, розрахункові схеми та конструкції (саме такі документи є кінцевим результатом виконаних робіт, який підлягав до оплати замовником), дійшов правильного висновку, що оскільки ні пред'явлені позивачем договори, ні звіти про виконані роботи не можуть слугувати доказом одержання позивачем інформаційно-консультативних послуг та їх використання в господарській діяльності, вартість останніх не може бути включена до складу валових витрат.

Одночасно, колегія суддів погоджується й із застосуванням судом до спірних відносин наступних законодавчих положень.

Так, відповідно до статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 4 вкакзаного Закону одним із основних принципів, на яких грунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, є превалювання сутності над формою, тобто облік операцій ведеться відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні доку менти повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення "Про документальне забезпечення бухгалтерського обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

З огляду на вказані норми та фактичні обставини справи, суд прийшов до правильного висновку, що витрати ТзОВ "Аква-Інсталбуд" на оплату юридичних послуг контрагента ТзОВ "Укрюрабуд", інформаційно-консультативних послуг приватних підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не підтверджені належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Відтак, податковий орган правомірно виключив такі витрати позивача зі складу валових витрат перевіреного періоду та донарахував податкове зобов'язання.

Крім того, слід зазначити й наступне.

В акті перевірки вказано, що згідно акта виконаних робіт від 09.05.2008 року фізична особа-підприємець ОСОБА_8 надав позивачу послуги по організації виставки в м. Мюнхен (Німеччина) з 03.05.2008 року по 09.05.2008 року на 2 чоловіка на суму 11700 грн. Підтверджуючих документів участі своїх представників в міжнародній виставці позивач до перевірки не представив, в зв'язку з чим відповідач дійшов підставного висновку, що такі витрати всупереч п.5.1 та п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не використані у власній господарській діяльності та не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Вказана сума була правомірно виключена зі складу валових витрат позивача та донараховано податкове зобов'язання з врахуванням штрафних (фінансових) санкцій, включене до загальної суми податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 07.04.2010 року № /0.

Крім цього, судом встановлено, що ТзОВ "Аква-Інсталбуд" укладений договір складських приміщень та майданчику б/н від 01.07.2006 року з приватним підприємцем ОСОБА_6 Розмір орендної плати складає 100 грн. в місяць, строк оренди 5 років з дати приймання об'єкта (а.с.11-12 т.2).

Згідно договору б/н від 01.07.2006 року, укладеного з приватним підприємцем ОСОБА_6, позивач орендує частину адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: м. Рівне вул. Курчатова, 18. Розмір орендної плати складає 100 грн. в місяць. Строк оренди 5 років з дати приймання об'єкта (а.с.7-10, т.2).

Вказані договори оренди нотаріально не посвідчені.

В перевіреному періоді ТзОВ "АКВА-Інсталбуд" включено до складу валових витрат отримані послуги оренди складських приміщень, майданчика, частини адмінбудинку на загальну суму 4150 грн., відповідно до актів про надання послуг оренди складських та побутових приміщень:

б/н від 24.04.2007 року - на загальну суму 1000 грн.,

б/н від 12.08.2009 року - на загальну суму 1700 грн.,

б/н від 29.10.2009 року - на загальну суму 1450 грн. (а.с.78-80 т.1)

Частиною 2 статті 793 ЦК України визначено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 статті 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи наведене, суд дійшов підставного висновку, що договори оренди складських приміщень, майданчика та адмінприміщення від 01.07.2006 року, укладені ТзОВ фірмою "Аква-Інсталбуд" з Приватним підприємцем ОСОБА_6 терміном на 5 років без нотаріального посвідчення, є нікчемними в силу закону, отже всі документи, видані на виконання таких договорів, не створюють правових наслідків та не можуть вважатися первинними документами, які фіксують та підтверджують здійснення господарських операцій.

Підсумовуючи викладене, суд обгрунтовано відмовив в позові щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 07.04.2010 року, № /1 від 05.05.2010 року, № /2 від 13.07.2010 року, № /3 від 16.09.2010 року, а тому, з врахуванням приписів ст.200 КАС України, оскаржену постанову слід залишити без змін.

Доводи ж апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АКВА-Інсталбуд" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2011р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: ОСОБА_9 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АКВА-Інсталбуд" вул.Шевченка 1,с. В. Житин ,Рівненський район, Рівненська область,35310

3- відповідачу ОСОБА_10 податкова інспекція у Рівненському районі Рівненської області вул.Відінська,8,м.Рівне,Рівненська область,33023