Справа № 2а-10516/10/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2010 року 14:30 № 2а-10516/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В. розглянувши у без фіксації звукозаписувальними засобами адміністративну справу

за позовом Міністерства транспорту та зв'язку України
до Реєстратора комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" Хохрякової В.В. Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеської міської ради.
третя особа: про Одеська залізниця скасування рішення від 27.11.2009р., зобов'язання провести реєстрацію права власності

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15 липня 2010 року Міністерство транспорту та зв'язку України звернулось із позовом до Реєстратора комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості "Хохрякової В.В., Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеська залізниця про скасування рішення реєстратора від 27.11.09. року про відмову в реєстрації; зобов'язання провести державну реєстрацію.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-10516/10/2670 і призначено попереднє судове засідання на 27 серпня 2010 року.

10 серпня 2010 року через канцелярію суду надійшло письмове заперечення від Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості"

Ухвалою від 27 серпня 2010 року справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

21 вересня 2010 року від Реєстратора комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" Хохрякової В.В. та Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" за відсутності відповідачів враховуючи надані письмові заперечення.

19 жовтня 2010 року позивач збільшив позовні вимоги, які викладені в наступній редакції:

1.Скасувати Рішення реєстратора КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»Хохряковой В.В. від 04.11.2009 про відмову в реєстрації будівлі ДГА (дизель генератора автоматичного) Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці загальною площею 24,7 кв.м.

2.Зобов'язати Юридичний департамент Одеської міської ради внести в Адресний реєстр міста Одеса та реєстр словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України топонімічну назву „Одеса-Пересип"

3.Зобов'язати Одеську міську раду внести зміни до доповнення до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-VI «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеса»після слів „1020 Станційна 3-я вул.", доповнити топонімічною назвою „станція Одеса-Пересип".

4. Зобов'язати КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»зареєструвати право власності держави Україна в особі Міністерства транспорту та зв'язку України на об'єкт нерухомості - будівлю ДГА(дизель генератора автоматичного) Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці, загальною площею 24,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, станція Одеса-Пересип, що перебуває в повному господарському віданні Державного підприємства «Одеська залізниця».

Ухвалою суду від 19 жовтня 2010 року в якості співвідповідачів залучено: Юридичний департамент Одеської міської ради та Одеську міську раду.

30 листопада 2010 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача і третьої особи.

Сторони до суду не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, у неявкою учасників процесу фіксація на підставі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України звукозаписувальними записами не здійснювалась.

Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі щодо заявлених позовних вимог заперечували, надали суду письмові заперечення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва ,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.12.2008 у справі №20/144-08-2581, за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв'язку України визнано право державної власності на будівлю ДГА(дизель генератора автоматичного) Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці, загальною площею 24,7 кв.м., розташовану за адресою; м. Одеса, станція Одеса-Пересип, що перебуває в повному господарському віданні Державного підприємства «Одеська залізниця».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2008 у справі №20/144-08-2581 набрало законної сили 19.12.2008, яким встановлено, що визнання права власності у судовому порядку не суперечить засадам цивільного законодавства. Отже, єдиним законним власником зазначених об'єктів є держава Україна в особі Міністерства транспорту та зв'язку України.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 ст. 4, ч. 8 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 N1952-IV передбачають, що речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав підлягають обов'язковій державній реєстрації. Реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень проводиться місцевим органом державної реєстрації прав того реєстраційного (кадастрового) округу, в якому розміщена нерухомість або більша за площею її частина.

Пунктом 1.4. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (далі - Положення) визначено, що реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів.

Відповідно до п. 1.4 Положення, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 03.12.2008 у справі №20/144-08-2581, за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв'язку України визнано право державної власності на вищевказаний об'єкт нерухомості.

Як вбачається з пояснень позивача, саме з метою встановлення окремої поштової адреси направлено лист № Е-16/980 (вхід № 03/34/1112 від 19.05.2009) до виконавчого комітету Одеської міської ради 15.05.2009 про надання поштової адреси на підставі вищезазначеного рішення суду.

Суд дослідивши письмову відповідь на звернення позивача, за підписом голови Малиновської районної адміністрації м. Одеси №3534/01-20 від 25.06.2009 встановив, що підставою відмови в отримані поштової адреси стало те, що на думку адміністрації рішення господарського суду від03.12.2008 у справі № 20/144-08-2581 не є правовстановлюючим документом до державної реєстрації в КП „ОМБТІ та РОН" керуючись статтею 182 ЦК України, а право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд належить тільки власнику відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України.

Позивач на своє звернення до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»з заявою про реєстрацію прав власності на зазначені об'єкти отримав негативну відповідь від 19.10.2009. Оскільки реєстратором КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»Хохряковою В.В. (далі -Відповідач 1) прийнято рішення про відмову в реєстрації у зв'язку з відсутністю назви „станція Одеса-Пересип" в реєстру словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України. Рішенням про відмову у реєстрації також передбачало необхідність звернення до Юридичного департаменту Одеської міської ради з метою внесення топонімічної назви «станція Одеса-Пересип»до реєстру словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України.

Пунктом 3.3. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 передбачено чіткий перелік підстав згідно яких у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено. Відсутність назви в реєстру словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України не міститься у даному переліку та не може бути підставою для винесення рішення про відмову в реєстрації права власності на об'єкт.

Крім того, зміст рішення про відмову в реєстрації від 27.11.2009 не відповідає вимогам п. 3.2 Положення, відповідно до якого рішення реєстратора про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно потребує письмового оформлення та повинно містити: дату й місце прийняття рішення; стислий опис майна, щодо якого приймається рішення; підстави винесення рішення та правове обґрунтування; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна (за наявності).

Разом з тим, в матеріалах справи наявний лист від 8 грудня 2009 року № Е-16/2530 від Міністерства транспорту та зв'язку адресований Юридичному департаменту Одеської міської ради зі змісту, якого дійсно вбачається прохання внести топонімічну назву «станція Одеса-Пересип»до реєстру словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України.

Юридичний департамент Одеської міської ради листом від 11.01.2010 № 7вих повідомив позивача що для внесення змін до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-VI «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеса», в частині доповнення його такою топонімічною назвою, як: «станція Одеса-Пересип», було зроблено запити до районних адміністрацій Одеської міської ради з метою отримання необхідної інформації, та після отримання відповідей, постійно діючою робочою групою по уточненню топонімічних назв м. Одеси, прийматиметься рішення стосовно доцільності та можливості внесення відповідних змін до рішення, а також розглядатиметься питання про кількість об'єктів, яким в подальшому необхідно буде присвоювати самостійні, індивідуальні адреси та в якому порядку, з урахування додержання правил надання адрес визначених Положенням про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009р., № 809.

Згідно п 1.2. Положення про Адресний реєстр міста Одеси, держателем адресного реєстру є юридичний департамент Одеської міської ради, який розробляє організаційні методологічні принципи ведення Адресного реєстру та забезпечує його функціонування, координує діяльність виконавчих органів Одеської міської ради, комунальних підприємств, установ та організацій з питань ведення Адресного реєстру.

Про результати розгляду питання, викладеного у листі Юридичний департамент Одеської міської ради повинен був проінформувати Міністерство транспорту та зв'язку України додатково, як це зазначалося у листі. До цього часу не має жодної інформації, щодо розгляду цього питання.

До того ж лист від 11.01.2010 № 7вих містив вимогу щодо надання генерального плану з геопідосновою та прив'язкою будівель в натурі всіх перелічених вище залізничних станцій, що не передбачено Положенням про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009р., № 809. Затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації, згідно ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, у даному конкретному випадку Одеської міської ради.

Суд вважає безпідставним вимогу про витребування генерального плану, наявного у Одеської міської ради Юридичним департаментом Одеської міської ради.

Враховуючи наведене суд вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити адміністративний позов Міністерства транспорту та зв'язку України повністю.

2.Скасувати Рішення реєстратора КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»Хохряковой В.В. від 04.11.2009 про відмову в реєстрації будівлі ДГА(дизель генератора автоматичного) Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці загальною площею 24,7 кв.м.

3.Зобов'язати Юридичний департамент Одеської міської ради внести в Адресний реєстр міста Одеса та реєстр словників топонімічних назв Інформаційного центру Міністерства юстиції України топонімічну назву „Одеса-Пересип"

4.Зобов'язати Одеську міську раду внести зміни до доповнення до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-VI «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеса»після слів „1020 Станційна 3-я вул.", доповнити топонімічною назвою „станція Одеса-Пересип".

5. Зобов'язати КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»зареєструвати право власності держави Україна в особі Міністерства транспорту та зв'язку України на об'єкт нерухомості - будівлю ДГА(дизель генератора автоматичного) Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці, загальною площею 24,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, станція Одеса-Пересип, що перебуває в повному господарському віданні Державного підприємства «Одеська залізниця».

6.Судові витрати у розмірі 3.40 коп. присудити на користь Міністерства транспорту та зв'язку України з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо постанова не оскаржена в апеляційному порядку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Клочкова