Справа № 809/1078/14
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Справа № 876/8738/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, Гаражного кооперативу "Соколи" та Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014р. по справі за позовом ТзОВ "Х-АДВАНС" до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи Гаражний кооператив "Соколи", ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень, і зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.04.2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції №2668496 від 29.05.2013р. державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області Соловій В.В. про проведення державної реєстрації прав власності, форма власності: приватна, гараж НОМЕР_4, що розташований в м.Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, за ОСОБА_1, а також зобов'язати Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про скасування державної реєстрації прав на відповідний гараж.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що із запису про право власності №1096521 від 25.05.2013 року вбачається, що 29.05.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Івано- Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Соловій В.В. було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №2668496 та видано Свідоцтво НОМЕР_3 від 29.05.2013 року про право власності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на об'єкт нерухомого майна - гараж розташований за адресою: Івано-Франківська область, м.Івано - Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж НОМЕР_5, ряд №9 1, ділянка №2 (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 1).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014р. позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення №2668496 від 29.05.2013р. державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області Соловій В.В. про проведення державної реєстрації прав власності, форма власності: приватна, розмір частки; 1 на гараж, що розташований: Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2 (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 1) за суб»єктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_2, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об»єкт нерухомого майна. Зобов'язати Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації прав на гараж, що розташований: Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2 (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 1) за суб»єктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_2.

ОСОБА_1, Гаражний кооператив "Соколи" та Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції оскаржили дану постанову, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує пропуском строку звернення до суду, оскільки позивач 25.10.2012р. набув право власності на земельну ділянку, на якій розташовані гаражі, в т.ч. і його.

13.03.2013р. звернувся з позовом до Вовчинецької сільської ради та її виконавчого комітету з позовом про визнання недійсним Свідоцтва про право власності і скасування реєстрації права власності на гараж члена ГК „Соколи" ОСОБА_3, що підтверджується постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2014р. Гараж ОСОБА_3 знаходиться на тій же земельній ділянці.

ОСОБА_1 зазначає, що гараж за адресою по вул.Вовчинецька, 225 в м. Івано-Франківську ним побудовано у 2006 р. та внесено в пайовий фонд ГК "Соколи", який на той час орендував земельну ділянку. Фактично, гараж створено в процесі діяльності гаражного кооперативу, також підтверджується списком членів кооперативу, які до 01.01.2013 року оформили та зареєстрували право власності на аналогічні гаражі в порядку, визначеному чинним законодавством.

Гаражний кооператив «Соколи» вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постановою Вищого господарського суду України по справі №909/226/13-г встановлено обставину, яка свідчить про правомірність будівництва гаражів членами гаражного кооперативу "Соколи" на земельній ділянці по вул.Вовчинецькій, 225 в м.Івано-Франківську.

ТзОВ «Х-Адванс», у визначеному законом порядку, передбаченому ст.386, 391, 393 Цивільного кодексу України, право власності ОСОБА_1 на гараж НОМЕР_5 в гаражному кооперативі «Соколи» по вул.Вовчинецькій, 225 в м. Івано-Франківську не оспорене.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.07.2014р. скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013р. по справі №23370/10/9104, а отже, п.50 рішення XXXIII сесії Івано- Франківської міської ради IV демократичного скликання від 20.02.2006р. «Про вилучення та надання земельних ділянок» яким надано вказану земельну ділянку в користування гаражного кооперативу «Соколи» відновив свою чинність.

На даний момент спірна земельна ділянка перебуває у розпорядженні та управлінні Івано-Франківської міської ради, а тому право гаражного кооперативу «Соколи» на користування земельною ділянкою по вул.Вовчинецькій, 225 в м.Івано-Франківську є порушеним та потребує захисту.

Гараж, реєстрація речових прав на який є предметом спору був внесений до майна кооперативу «Соколи» ОСОБА_1 в якості паю.

Згідно ст.21 Закону України «Про кооперацію» пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Жодна норма Закону України «Про кооперацію» не передбачає обов'язку внесення будь-якого нерухомого майна до пайового та та/або іншого фондів виключно тільки після прийняття такого нерухомого майна в експлуатацію.

Вважає безпідставним посилання суду на п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, оскільки даний пункт регулює порядок реєстрації речових прав на новостворений об'єкт нерухомого майна, а не порядок реєстрації речових прав на майно яке внесено як пай у відповідний кооператив.

Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказує, що при реєстрації майна (гаражу) на спірній земельній ділянці, державному реєстратору було надано достатній перелік документів для здійснення державної реєстрації нерухомого майна. Крім того, обґрунтовує правомірність оскаржуваних реєстраційних дій, посилаючись на лист Державної реєстраційної служби України від 15.04.2013 року за №165/06-15-13 "Щодо видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно у зв'язку із набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна", а також необхідністю врахування, при проведенні реєстраційних дій, законодавства, що діяло на час будівництва об'єкта нерухомого майна.

Апелянт зазначає, що об'єкт нерухомого майна, збудований до 01.01.2013 року в результаті діяльності гаражного кооперативу, державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на гараж проводилася на підставі заяви члена відповідного кооперативу, до якої додавалася довідка кооперативу про членство в ньому та про повне внесення таким членом пайового внеску.

Просять скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 10.10.2013 року №10597512, 25.05.2013 року державним реєстратором Соловій В.В. проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: гараж; адреса: Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2, форма власності: приватна, розмір частки: 1, власник: ОСОБА_1

Реєстраційні дії проводилися на підставі документів, відображених в картці прийому заяви №2584516; заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.05.2013 року, реєстраційний №1305905; квитанцій про оплату державного мита від 22.05.2013 року; копій паспорта та картки платника податків ОСОБА_1; витягу з угоди про надання послуг адвокатом від 15.04.2013 року; копій паспорта та картки платника податків представника ОСОБА_4; довідки №57/01-04 від 15.04.2013 року гаражного кооперативу "Соколи" про право власності на гараж НОМЕР_6, ряд №1, ділянка №2; витягу із протоколу №7 від 31.03.2013 року про затвердження списку членів/асоційованих членів гаражного кооперативу "Соколи"; договору оренди землі від 16.03.2006 року; технічного паспорту від 15.04.2013 року на гараж НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2, ГК "Соколи" по вул.Вовчинецькій, 225, в м.Івано-Франківську.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що при вчиненні відповідних реєстраційних дій не було дотримано вимог абз.2 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.п.4, 9, 12, 42-48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, а саме: реєстратором було прийнято документи від особи не уповноваженої на те належним чином і всупереч вищевказаних пунктів Порядку, не було витребувано у заявника жодного з первинних та основних документів на новобудову права на яку реєструвалися. А саме, не витребовувався: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер) документ, що підтверджує викуп членом кооперативу гаража.

Гаражну автостоянку на тимчасовій основі було організовано первісним землекористувачем АТ ВТ "Родон" на власній території перспективного розширення підприємства. 07.03.2008 року АТ ВТ "Родон" викупило земельну ділянку у територіальної громади с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради і в подальшому, в процесі реорганізацій право власності на неї перейшло до ТзОВ "Х-АДВАНС". Саме ж будівництво тимчасової гаражної автостоянки здійснювалося АТ ВТ "Родон" на підставі п.3.5 Рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №287 від 21.07.1998 року "Про розгляд матеріалів управління архітектури і містобудування міськвиконкому".

Рішення про державну реєстрацію прав власності третіх осіб на об'єкти які встановлені без відповідної на те дозвільної документації (відведення для цієї цілі земельної ділянки та дозволів на будівництво чи реєстрації декларацій на початок будівельних робіт) на належній ТзОВ "Х-АДВАНС" земельній ділянці, здійснена всупереч Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. N703 та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв'язку з чим, такі рішення підлягають визнанню недійсними, а державна реєстрація скасуванню.

Місцезнаходження гаражного кооперативу "Соколи", як юридичної особи зареєстровано за адресою: 76006, м. Івано-Франківськ, вул.Василя Симоненка, буд. 5А, кв. 44, гаражі, реєстрація прав власності на які оскаржується фактично розташовані на земельній ділянці знаходиться за адресою: с.Вовчинець, вул.Вовчинецька, 22 і належить ТзОВ "Х-АДВАНС" на праві приватної власності на підставі Державного акту Серія НОМЕР_7 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №00107 від 25.10.2012 року Згідно Державного акту цільове призначення конкретної земельної ділянки - для обслуговування гаражної стоянки автомобілів.

До спірних правовідносин застосовується Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року ( чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок ). Проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952).

П.1 ч.2 ст.9 Закону №1952 передбачено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

П.46 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

До дати реєстрації права власності на гараж НОМЕР_5 - 29 травня 2013 року, жодних реєстраційний дій щодо оформлення права власності на гараж не проводилося, що свідчить про те, що даний гараж підлягав первинній державній реєстрації і на вказані правовідносини поширювалися вимоги пункту 46 Порядку, відповідно до якого для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав, зокрема, документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер).

Виключення стосується житлових чи нежитлових приміщень, які є складовими частинами інших житлових будинків, будівель, споруд (їх окремих частин), в яких вони розташовані.

Оскільки гараж НОМЕР_5, державна реєстрація прав на який оскаржується, є окремим об'єктом нерухомого майна, який встановлено безпосередньо на землі, а не розташовано в якійсь окремій будівлі чи споруді, про що свідчать виданий технічний паспорт, виключення щодо обов'язковості реєстрації речового права на земельну ділянку не стосується цього конкретного випадку.

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність при проведенні оскаржуваної реєстрації документу, що посвідчує речове право заявника на земельну ділянку і витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер).

Договір оренди землі від 16.03.2006 року не містить відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, укладений строком на 1 (один) рік, а відтак на момент вчинення реєстрації права власності на даний гараж втратив чинність.

Крім цього, згаданий договір оренди землі не передбачав права забудови, а ні для гаражного кооперативу "Соколи", а ні для його членів. Згідно п.1.2 договору цільовим призначенням земельної ділянки було обслуговування гаражів, і використання земельної ділянки виключно згідно її цільового призначення було одним з основних зобов'язань орендаря (п.2.5.1), а згідно п.2.5.2 договору, орендар також зобов'язувався додержуватися вимог законодавства та місцевих правил забудови населених пунктів.

Відсутність, на момент вчинення відповідачем спірних реєстраційних дій, будь-яких документів, які б могли підтвердити наявність у третіх осіб речового права на земельну ділянку додатково підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2013 року в справі №909/538/13 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2014 року) згідно з якою гаражному кооперативу "Соколи" відмовлено в укладенні додаткової угоди оренди земельної ділянки по вул. Вовчинецька 225, а також постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2014 року в справі №909/837/13, якою залишено в силі рішення господарського суду Івано-Франківської області згідно з яким відмовлено в задоволенні позову гаражного кооперативу "Соколи" про визнання за гаражним кооперативом "Соколи" права на користування земельною ділянкою площею 6,2207 га для колективного гаражного будівництва, що знаходиться по вул.Вовчинецька, 225.

абзацом 5 пункту 46 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, разом з іншими документами, подає органові державної реєстрації прав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Аналогічна передумова державної реєстрації прав на нерухоме майно містилась і в законодавстві, яке діяло до прийняття вище згаданих нормативно-правових актів.

п.1.6 Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, прямо була визначена загальна вимога, згідно якої реєстрації підлягали права власності виключно на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та, які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Згідно із статтею 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", усі об'єкти будівництва поділяються на І, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною другої цієї статті Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження гаражного кооперативу "Соколи" про будівництво гаражу ще в 2006 році, оскільки обов'язковість прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів до моменту державної реєстрації речових прав на них була визначена Законом України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 року, згідно якого прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта посвідчувалося: з 29.09.2004р. по 01.01.2009р. - Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затверджений органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та зареєстрованим в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт; з 01.01.2009р. до 30.04.2011р., - виданим Держархбудінспекцією та її територіальними органами Сертифікатом відповідності.

Всі вищезазначені документи, якими посвідчувався факт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, як і всі правовстановлюючі документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку - підлягають окремій обов'язковій державній реєстрації і набувають чинності лише після проведення такої.

Проте, судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що при проведенні державної реєстрації відповідачу не подавалися документи, які б підтверджували факт введення гаражу НОМЕР_5 в експлуатацію, як і не надано таких доказів в тому числі й згідно із законодавством, що діяло у 2006 році.

Згідно Довідки про право власності на гараж №57/01-04 від 15.04.2013 року, яка видана гаражним кооперативом "Соколи", гараж НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2 належить ОСОБА_1 на праві власності та збудований в 2006 року. Водночас, згідно з Витягом із протоколу №7 від 31.03.2013 року про затвердження списку членів/асоційованих членів гаражного кооперативу "Соколи" - ОСОБА_1 вступив до кооперативу 31.03.2013 року, тобто, на момент будівництва гаражу третя особа - ОСОБА_1, не був учасником даного кооперативу.

Відповідно до інформації з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що зазначена на офіційному сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр", станом на момент розгляду даної адміністративної справи чисельність членів ГК "Соколи" з моменту створення останнього залишалася не змінною - 55 чоловік, розмір внеску до статутного (пайового) фонду - 0.00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755-IV від 15.05.2003 року ( із змінами та доповненнями ), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Частиною 3 цієї ж статті Закону передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв'язку із відсутністю будь-яких документів, які б підтверджували введення в експлуатацію гаража НОМЕР_5, ряд №1, ділянка №2, відповідачем порушено вимоги пунктів 4 та 46 Порядку, у спосіб здійснення державної реєстрації прав на гараж НОМЕР_5, який не введений в експлуатацію у визначеному законом порядку.

Що стосується доводів відповідача, які ґрунтуються на рекомендаціях, викладених в листі Державної реєстраційної служби України від 15.04.2013 року за №165/06-15-13 "Щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна" то колегія суддів зазначає таке:

Згідно з вказаним листом, Державна реєстраційна служба України не звільняє заявника від обов'язку подати весь перелік документів визначених пунктами 46 та 48 Порядку, в тому числі, документ що посвідчує речове право на земельну ділянку, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси тощо.

За змістом абзацу 2 та 3 пункту 1 листа, виключення з цього правила може мати місце тільки у разі, коли об'єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, за умови, що на певну частину таких об'єктів до 01.01.2013 року оформлено та зареєстровано право власності. Лише в цьому випадку державна реєстрація могла б бути проведена на підставі вказаних відповідачем документів.

Таким чином, вказаним листом Державна реєстраційна служба України дає можливість застосування так званої "спрощеної процедури" за наявності двох умов: 1) об'єкт нерухомого майна повинен бути збудований у результаті діяльності відповідного кооперативу, в даному випадку - гаражного кооперативу "Соколи"; 2) на певну частину аналогічних об'єктів в тому ж кооперативі до 01.01.2013 року повинно бути оформлене та зареєстроване право власності в порядку, визначеному чинним законодавством.

В контексті вищенаведеного, належних доказів, що спірний гараж №18 як об'єкт нерухомого майна збудований в результаті діяльності гаражного кооперативу "Соколи" в 2006 році чи в інший час, суду першої та апеляційної інстанцій не представлено, що свідчить про відсутність першої передумови для застосування вищевизначеної процедури. Що стосується другої умови для можливості застосування "спрощеної процедури" реєстрації, то судом встановлено, що перші реєстраційні дії щодо реєстрації гаражів за адресою: гаражний кооператив "Соколи", м. Івано-Франківськ датовані 21.05.2013 року.

Колегія суддів вважає, що вищевказаний лист не має ознак нормативно-правового акту, а носить рекомендаційний характер та не може застосовуватися всупереч вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем здійснено державну реєстрацію права власності на гараж НОМЕР_5 в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" №703 від 22.06.2011 року, а саме не витребовувався: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер) документ, що підтверджує викуп членом кооперативу гаража.

Як наслідок, позов в частині визнання недійсним та скасування рішення №2668496 від 29.05.2013р. про проведення державної реєстрації прав власності, є підставним та обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Що стосується доводів апелянтів третіх осіб про те, що оскарженими діями відповідача не порушуються будь - які права позивача, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки предметом даного спору не є спір про право, а про правомірність дій та рішення суб'єкта владних повноважень, яким є Реєстраційна служба Івано - Франківського міського управління юстиції.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, "Соколи" гаражний кооператив, гараж НОМЕР_5 за позивачем, то відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №3502/5 від 12.12.2011року, зокрема, пунктів 2.1, 2.6, та 2.10, цього Порядку, державний реєстратор, який провів державну реєстрацію прав на підставі рішення суду про скасування державної реєстрації прав приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав.

Порядок взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб (Додаток до Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року №607/5), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на який в своїх поясненнях посилався представник відповідача, згідно з абзацом 12 пункту 1 регламентує виключно процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності та/або речових прав на нерухоме майно, що виникають, в тому числі, у випадку подання до органу державної реєстрації прав рішення суду, що набрало законної сили, про зобов'язання органу державної реєстрації прав та/або державного реєстратора речових прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав вчинити дії щодо державної реєстрації, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відповідною заявою або без неї щодо вищезазначених речових прав.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви або рішення суду про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених п.1 наказу, та виконання дій, передбачених п.3 цього Порядку, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Укрдержреєстру.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Укрдержреєстру з дотриманням процедури, визначеної Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, розглядає заяву, подані до неї копії сканованих документів та приймає відповідне рішення, про що за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно повідомляє орган державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву, та направляє документи, необхідні для формування реєстраційної або облікової справи щодо об'єкта нерухомого майна.

На підставі вище вказаного, керуючись пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, орган державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву, після отримання повідомлення, передбаченого пунктом 5 цього Порядку, забезпечує: внесення запису про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації речових прав або скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Дана позиція узгоджується з судовою практикою у аналогічних справах між тими ж сторонами з того ж предмету спору, зокрема ухвала Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015р. у справі №К/800/3024/15, К/800/3550/15.

Щодо покликання апелянта ОСОБА_1 на порушення судом норм ст.99, 100 КАС України, то колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала - ст.100 КАС України.

03.07.2013 року ТзОВ "Х-АДВАНС" звернулося з відповідною скаргою до Реєстраційної служби Головного Управління юстиції Івано-Франківської області. Як зазначалося у листі-відповіді від 25.07.2013 року №1318/05.1-981, обставини викладені в скарзі Реєстраційній службі не були відомі при прийнятті оскаржуваних рішень, враховуючи що було запропоновано оскаржити такі реєстраційні дії до суду з метою їх подальшого скасування.

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ТзОВ «Х-АДВАНС» не було наділено правом на отримання інформації щодо можливого предмету оскарження і 12.09.2013р. отримало відмову в наданні Витягу та Інформаційної довідки щодо зареєстрованих прав по місцю знаходження належної позивачу земельної ділянки, але за іншою адресою. Тобто, на момент подачі запиту, у позивача були відсутні відомості про оскаржуване рішення, спірний гараж та конкретну особу щодо якої вони стосувались.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги твердження позивача, що саме з 10.10.2013р. їм стало відомо про оскаржуване рішення з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об»єкта нерухомого майна, що є в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Гаражного кооперативу "Соколи" та Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014р. по справі №809/1078/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.М.Гінда

В.Я.Качмар