Справа № 2а-487/10
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 28320/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання Баран П. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Височанської сільської ради, третя особа Відділ архітектури та містобудування Галицької РДА про визнання нечинним рішення та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

07 червня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати нечинним рішення від 01.11.2009р. Височанської сільської ради про відмову у наданні земельної ділянки площею 0,25га під будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд в урочищі «Дзвінна» с.Височанка, оскільки таке прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, зобовязати Височанську сільську раду прийняти рішення по заяві позивача про затвердження містобудівельного обгрунтування земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в урочищі «Дзвінна» с.Височанка, а також про затвердження внесення відповідних змін до генерального плану с.Височанка, визнати за позивачем право на користування земельною ділянкою, зобовязати відповідача укласти договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2010 року відмовлено у відкритті провадження у справі №2а-487/10 за вищевказаним позовом.

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржила ОСОБА_2, яка покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і винести нову ухвалу, з направленням справи на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, представника Галицької РДА ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Височанської сільської ради, третя особа Відділ архітектури та містобудування Галицької РДА про визнання нечинним рішення та зобовязання до вчинення дій, суд виходив із того, що заявлений нею позов не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки випливає із спору про право на отримання земельної ділянки у приватну власність.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими.

Згідно із п.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів України поширюється на спори фізичних або юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльність.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України Конституційний Суд вирішив:

- положення частини першої ст. 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 в судовому порядку оскаржено рішення від 01.11.2009р. Височанської сільської ради, яке прийняте при реалізації нею повноважень у галузі земельних відносин, визначених ст.116, 118, 120-121 ЗК України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто рішення субєкта владних повноважень під час здійснення ним владних управлінських функцій, що свідчить про наявність публічно-правового спору, який згідно із вищезазначеними нормами закону необхідно вирішувати у порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа за позовом ОСОБА_2 до Височанської сільської ради, третя особа Відділ архітектури та містобудування Галицької РДА про визнання нечинним рішення та зобовязання до вчинення дій, направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись ст.160, ст.195, ч.4 ст.196, п.3 ч.1 ст.199, ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2010 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Височанської сільської ради, третя особа Відділ архітектури та містобудування Галицької РДА про визнання нечинним рішення та зобовязання до вчинення дій скасувати, а справу №2а-487/10 направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя В.М. Багрій

Суддя Д.М. Старунський

Повний текст виготовлений 28 березня 2012 року.