Справа № 2-а-450/11/0603
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"29" червня 2011 р. Справа № 2-а-450/11/0603

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "28" січня 2011 р. у справі № 2-а-450/11/0603 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Бердичеві Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

26.01.2011р. ОСОБА_2 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Бердичеві Житомирської області, в якому заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з 2007р. та просив визнати неправомірними дії останнього щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі, меншому ніж встановлено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", й зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. в сумі 4610,77 грн. (а.с.3-8).

Ухвалою від 28.01.2011р. у справі №2-а-450/11/0603 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області відмовив в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та залишив позовну заяву ОСОБА_2 за період з 09.07.2007р. по 26.08.2010р. без розгляду на підставі ст.ст.99, 100 КАС України (а.с.12).

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (а.с.16-17а, 34-35а), в якій, вважаючи, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, припустився порушень норм процесуального права, а також не зазначив нормативно-правових актів, якими він керувався при її винесенні, просить ухвалу від 28.01.2011р. скасувати.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не подав.

Позивач та представник відповідача в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду (а.с.65-66).

Крім того, 20.06.2011р. до суду апеляційної інстанції факсимільним зв'язком від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в зв'язку з важким станом здоров'я (а.с.67-68).

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод, чи інтересів.

Згідно зі ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи та вже вказувалось в цій постанові, в позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з 2007р.

Проте, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі відмовив в задоволенні вказаного клопотання та залишив позов без розгляду за період з 09.07.2007р. по 26.08.2010р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія суду апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-IV від 18.11.2004р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати, а пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Тобто, за змістом ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" соціальна виплата у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за своєю природою є підвищенням до пенсії, отже, враховуючи, що виплата пенсії та підвищення до неї носить щомісячний системний характер, позивач був обізнаний про порушення своїх прав на кожне 25 число відповідного місяця та року.

Таким чином, суд приходить до висновку про пропущення позивачем без поважних причин строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09.07.2007р. по 25.07.2010р., що з врахуванням приписів ст.100 КАС України є підставою для залишення позову у вказаній частині без розгляду.

Проте, судом першої інстанції згідно оскаржуваної ухвали безпідставно було залишено без розгляду позовні вимоги по 26.08.2010р.

А тому, підсумовуючи наведене вище, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції були підстави для залишення позову без розгляду згідно приписів ст.ст.99,100 КАС України лише за період з 09.07.2007р. по 25.07.2010р., а тому оскаржена ухвала підлягає частковому скасуванню з направленням справи для продовження розгляду в суд першої інстанції, який на стадії відкриття провадження має врахувати викладені обставини.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2011р. у справі №2-а-450/11/0603 скасувати в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Бердичеві Житомирської області щодо вимог за період з 26.07.2010р. по 26.08.2010р. та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

В решті ухвалу залишити без змін.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано (прост.):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,13303

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Бердичеві вул.Л.Карастоянової, 29, м.Бердичів, Житомирська область, 13312