Справа № 2а-6671/10
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" березня 2011 р. Справа № 2а-6671/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, м.Овруч Житомирської області

на постанову Овруцького районного суду Житомирської області

від "20" грудня 2010 р. у справі № 2а-6671/10

за позовом ОСОБА_2, с.Мишковичі Овруцького району Житомирської області

до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, м.Овруч Житомирської області

та до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, м.Овруч Житомирської області

про перерахунок та виплату коштів відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 20.12.2010р. у справі №2а-6952/10 позов задоволено частково: зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі, встановленій Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , в розмірі, визначеному ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року, що дорівнює 15 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається прожитковим мінімумом для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 30 % від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно; в решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю (а.с.13).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач (Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі) звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с.23), в якій просить її скасувати та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, так як в мотивувальній частині є суттєві невідповідності висновків щодо наявних матеріалів справи, в мотивувальній частині даного рішення не зазначено мотивів, з яких суд вважає встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися заперечення Управління пенсійного фонду України в Овруцькому районі про безпідставність позовних вимог по даній справі; крім того, належним відповідачем щодо стягнень сум коштів на реалізацію ст.ст.37,39,50,51,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є Управління праці та соціального захисту населення в Овруцькому районі, оскільки фінансування Пенсійного фонду України в Овруцькому районі щодо зазначених виплат з державного бюджету не здійснюється.

Позивачка письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не подала.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження.

З врахуванням приписів вищевказаної статті, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є пенсіонеркою та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, згідно паспорту серії ВМ №536473, виданого 25 травня 1998р. Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, а також є потерпілою від аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії "В-І" №373978 (а.с.8).

Згідно наявних в матеріалах справи довідок Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА №7796 від 07.12.2010р. та Управління Пенсійного фонду в Овруцькому районі від 26.11.2010р. №5257/02, №5256/02 та від 03.12.2010р. №5582/02, №5583/02 (а.с.2-6) позивачці виплачувалась доплата, передбачена статтями 37, 39 та 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте суми вказаних доплат, на думку позивачки, є значно нижчими, ніж це передбачено ст.с.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим позивачка 09.12.2010р. і звернулась до Овруцького районного суду Житомирської області в позовом (а.с.1) за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст.37 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіологічного контролю - 30% мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі, передбаченому для громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, в зоні посиленого радіологічного контролю - 1 мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановами №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та №530 від 28.05.2008р. "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено такі розміри компенсацій, зокрема:

- в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіологічного контролю - 160 тис.крб. (1,60 грн. за гр.реф.);

- доплата громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, у зоні посиленого радіологічного контролю - 520 тис. крб. (5,20 грн. за гр.реф.);

- особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, й належать до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 5% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Розмір прожиткового мінімуму у 2010 році для осіб, що втратили працездатність визначено статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", а розмір мінімальної заробітної плати - статтею 53 вказаного Закону.

Так, прожитковий мінімум для вказаної категорії осіб становить: 695 грн. - у період з 01 січня 2010р. по 31 березня 2010р., 706 грн. - у період з 01 квітня 2010р. по 30 червня 2010р., 709 грн. - у період з 01 липня 2010р. по 30 вересня 2010р., 723 грн. - у період з 01 жовтня 2010р. по 30 листопада 2010р., 734 грн. - у період з 01 грудня 2010р. по 31 грудня 2010р.

Розмір мінімальної заробітної плати становить: з 01.01.2010 року - 869,00 грн., з 01.04.2010 року - 884,00 грн., з 01.07.2010 року - 888,00 грн., з 01.10.2010 року - 907,00 грн., з 01.12.2010р. - 922 грн.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідачів за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 37, 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату доплат, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів праці та соціального захисту населення, а доплат, передбачених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - до відання органів Пенсійного фонду України, а отже, Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області та Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є належними відповідачами у справі.

При цьому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року, не врахував шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод, чи інтересів.

Так як виплати пенсій мають щомісячний характер, то позивачка про порушення свого права повинен був бути обізнаним на час отримання пенсії.

Клопотань щодо поновлення пропущеного строку позивачкою не подавалося.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

А тому, враховуючи, що позовну заяву було подано 09.12.2010р., судова колегія вважає. що позовні вимоги за період з 01 червня 2010 року по 08 червня 2010 року знаходяться поза межами встановленого шестимісячного строку, а тому, з вищеназваних підстав, повинні бути залишені без розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці передбачених законодавством виплат є протиправною з 09.06.2010р. по 30.11.2010р.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі не довели правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачці передбачених ст.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виплат за період з 09.06.2010 року по 30.11.2010року, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

При цьому, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичний розмір доплат та компенсацій, що підлягають стягненню на користь позивачки, повинен розраховуватись відповідачами, а не судом, а тому точну суму донарахованих коштів суд не визначає.

За наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.100, 195, 197, 198, 202, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 грудня 2010 року в частині задоволення позову за період з 01 червня по 08 червня 2010р. скасувати та залишити його в цій частині без розгляду.

В іншій частині постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 грудня 2010 року залишити без змін.

Абзаци перший - третій резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 09 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі, встановленій Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю , в розмірі, визначеному ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 09 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року, що дорівнює 15 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається прожитковим мінімумом для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 09 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 30 % від мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Позов в частині вимог за період з 01 червня 2010 року по 08 червня 2010 року залишити без розгляду.

В іншій частині вимог в позові відмовити."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Віддрук. 4 прим. (прост.):

1 - в справу,

2 - ОСОБА_2 (с.Мишковичі, Овруцький район, Житомирська область, 11100)

3 - Управлінню праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації (вул.Леніна, 17, м.Овруч, Овруцький район, Житомирська область, 11101),

4 - Управлінню Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області (м.Овруч Житомирської області, вул.Леніна, 12)