Справа № 804/3992/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" серпня 2015 р. справа № 804/3992/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Юрко І.В. Юхименка О.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 804/3992/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Елтехкомп до Державної податкової інспекції у Жовневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Елтехкомп до Державної податкової інспекції у Жовневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо погодження/непогодження застосування податкового компромісу від 10.02.1015 року № 4267, в частині непогодження податкового компромісу по податковому повідомленню рішенню від 02.07.2013 № НОМЕР_1 з податку на додану вартість на суму 620920,00 грн. Зобовязано Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 04.02.2015 № 13 про досягнення податкового компромісу до податкових зобовязань згідно податкового повідомлення - рішення від 02.07.2013 року № НОМЕР_1 на суму 620920,00 грн. та прийняти з цього приводу обґрунтоване рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовленно.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що згідно підрозділу 9 прим. 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України податковий компроміс може бути застосовано до податкових періодів, що передують 01.04.2014 року, в межах строків давності, встановлених ст. 102 ПК України, тобто не пізніше, ніж 01.04.2011 року. В той же час позивач безпідставно просить застосувати податковий компроміс до грошових зобовязань за вересень та грудень 2010 року в розмірі 620920,00 грн., що не відповідає вимогам законодавства.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є юридичною особою, та перебуває на податковому обліку відповідача.

Посадовими особами відповідача проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство Елтехкомп з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.7.2010 по 31.12.2012 роки.

Під час перевірки Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області були виявлені порушення податкового законодавства.

02.07.2013 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1, за яким підприємству позивача збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму у розмірі 1029308,50 грн., з яких за основним платежем у розмірі 796206,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 233102,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржувалося, тому грошові зобовязання до виникнення спірних правовідносин залишались неузгодженими.

05.02.2015 позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області із заявою від 04.02.2015 (вих. № 13) про досягнення податкового компромісу по податковому повідомленню - рішенню від 02.07.2013 № НОМЕР_1, до якого триває процедура судового оскарження у Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді (справа № 804/11303/13-а).

10.02.2015 Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 4267 щодо погодження/непогодження застосування процедури податкового компромісу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства Елтехкомп. Зазначеним рішенням податкового органу було погоджено застосування процедури податкового компромісу до частини суми, визначеної податковим повідомленням - рішенням форми Р від 02.07.2013 № НОМЕР_1 у розмірі 175286,00 грн. по порушенням, що вчинені за період з 01.04.2011 р. У застосуванні податкового компромісу до решти суми (у розмірі 620920,00 грн.) відмовлено, оскільки порушення вчинені у період до 01.04.2011 р., тому даний період не підпадає під положення підрозділу 9 прим. 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового Кодексу України.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача не суперечить вимогам законодавства, умови для вирішення питання про податковий компроміс, ним виконано, а ухвалою суду від 23.04.2015 р. встановлено, що податкового компромісу було досягнуто.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з абз. 1 п. 1 підрозділу 9 - 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь - які податкові періоди до 1 квітня 2014 року, з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до норм абз. 1 п. 2 підрозділу 9 - 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Пунктом 5 підрозділу 9 - 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України визначено, що платник податків сплачує податкові зобов'язання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні - рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобов'язань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Відповідно до п. 7 підрозділу 9 - 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях -рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення - рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні - рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Як встановлено ст. 102.1 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Предметом досягнення податкового компромісу за заявою позивача (від 04.02.2015 вих. № 13) було податкове повідомлення - рішення від 02.07.2013 № НОМЕР_1, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю Науково - виробничому підприємству Елтехкомп збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг) на суму у розмірі 1029308,50 грн., з яких за основним платежем у розмірі 796206,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 233102,50 грн.

В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення від 05.02.2015 № 24549, з якої встановлено, що позивачем сплачена сума податкового зобов'язання для досягнення податкового компромісу у розмірі 39810,00 грн., що не є спірним.

Посилання податкового органу на невідповідність заяви позивача вимогам підрозділу 9 - 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки заява позивача про досягнення податкового компромісу від 04.02.2015 № 13 подана щодо грошового зобовязання, яке на день її подання не є узгодженим.

Крім того, положеннями підрозділу 9 - 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України чітко визначені умови, дотримання яких платником податків обумовлює досягнення податкового компромісу, тобто досягнення такого компромісу ставиться в залежність саме від поведінки платника податків, а не від владної волі контролюючого органу. До того ж вказані положення Податкового кодексу України взагалі не встановлюють інші варіанти поведінки для податкового органу, окрім затвердження податкового компромісу (у разі дотримання платником всіх визначених умов).

Разом з тим, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015 у справі № 804/11303/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничого підприємства Елтехкомп до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 02.07.2013 № НОМЕР_1, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2013 визнано нечинною, провадження у справі № 804/11303/13-а закрито у звязку із досягнення процедури податкового компромісу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі аналізу норм матеріального права та матеріалів справи дійшов вірного висновку, що виникнення податкового зобовязання, відносно якого узгоджується податковий компроміс, знаходиться в межах строку, встановленого ст. 102 Податкового кодексу України, оскільки на момент звернення позивача до відповідача із відповідною заявою та на час винесення спірного рішення про незастосування податкового компромісу податкове повідомлення-рішення не було узгодженим.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 804/3992/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: О.В. Юхименко