Справа № 2а-996/09
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

< Текст >

"31" січня 2012 р. № 2798/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Баран П. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року в справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області про зобовязання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2009 року у справі №2а-996/09 заявлений позов задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

18 жовтня 2011 року, Львівським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову за наслідками розгляду апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2009 року у справі №2а-996/09, якою апеляційну скаргу задоволено частково, оскаржувану постанову змінено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на користь ОСОБА_2 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22 травня 2008 року із врахуванням ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум. В решті постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2009 року у справі №2а-996/09 залишено без змін.

19 грудня 2011 року, Львівським апеляційним адміністративним судом отримано заяву Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року.

Згідно поданої заяви вказана постанова є незрозумілою, оскільки не вказано кінцеву дату виплати за судовим рішенням.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду заяви про розяснення судового рішення повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 3 ст. 170 КАС України, вважає можливим проведення розгляду такої заяви за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви про розяснення судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Частиною 1 ст. 170 КАС України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У мотивувальній частині постанови, яку просить розяснити заявник, вказано, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року нова редакція ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, визнана неконституційною, тому з 22.05.2008 року почала діяти колишня редакція статті 6 Закону. Крім того зазначено, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є покладення обовязку на відповідача провести належне нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплачених позивачу сум у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 22.05.2008 року що, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права, фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам. Необґрунтованою є вимога у подальшому здійснювати нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як дитині війни, оскільки така вимога стосується правовідносин, що виникатимуть в майбутньому, щодо обставин, які фактично не настали, та не засвідчують про порушення права позивача, а регулювання цих правовідносин здійснюватиметься діючими на той час нормативними актами.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що саме у мотивувальній частині рішення суд закріплює обставини, які були встановлені в ході судового розгляду і мають преюдиційне значення при вирішенні інших справ за участю цих осіб.

Крім того, колегія суддів вважає, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року в справі №2798/10 за своїм змістом є чіткою і зрозумілою, що унеможливлює неоднакове тлумачення висновків суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розяснення судового рішення.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 158-160, 170, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України у Лановецькому районі Тернопільської області про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року в справі №2798/10 (№ 2а-996/09/1910) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя О.Б. Заверуха

Суддя В.В. Ніколін