Справа № 2а-6915/10
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" березня 2011 р. Справа № 2а-6915/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду від "20" грудня 2010 р. у справі № 2а-6915/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області

про зобов'язання донарахування та виплати коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 20 грудня 2010 року позов задоволено частково: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", щомісячно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач по справі - управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, так як в мотивувальній частині є суттєві невідповідності висновків щодо наявних матеріалів справи, в мотивувальній частині даного рішення не зазначено мотивів, з яких суд вважає встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися заперечення ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Овруцькому районі про безпідставність позовних вимог по даній справі; крім того, належним відповідачем щодо стягнень сум коштів на реалізацію ст.ст.39,50,51,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення в Овруцькому районі, оскільки фінансування Пенсійного фонду України в Овруцькому районі щодо зазначених виплат з державного бюджету не здійснюється.

Позивачка письмових заперечень на апеляційну скаргу суду не подала.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження.

З врахуванням приписів вищевказаної статті, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 15 грудня 2010 року звернулася з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі про проведення донарахування та виплату коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Позивачка є пенсіонеркою та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а також є потерпілою від аварії на ЧАЄС 3-ї категорії, що підтверджується паспортом серії ВМ № 840376 та посвідченням №587505.

Відповідач виплачував позивачці доплату, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 10,50 грн. (довідка управління Пенсійного фонду в Овруцькому районі №5606/02 від 03.12.2010р.), сума якої, на думку позивачки, є значно нижчою, ніж це передбачено ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим позивачка і звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: зобов'язав відповідача провести донарахування та виплату позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 Закону, за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік", щомісяця.

Оцінюючи таку правову позицію першої інстанції, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.92р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.96р. №230/96-ВР), відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Розмір мінімальної заробітної плати визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" й становить: з 01.01.2010 року - 869,00 грн., з 01.04.2010 року - 884,00 грн., з 01.07.2010 року - 888,00 грн., з 01.10.2010 року - 907,00 грн., з 1.12.2010року - 922грн.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату доплат, передбачених ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже, відповідач по справі є належним.

При цьому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги за період з 01 червня 2010 року по 30листопада 2010 року, не врахував шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод, чи інтересів.

Так як виплати пенсій мають щомісячний характер, тому позивачка щодо порушення свого права повинна була бути обізнаною на час отримання пенсії.

Клопотань щодо поновлення пропущеного строку позивачкою не подавалося.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Виходячи з шестимісячного строку звернення та фактичної дати звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги за період з 15червня 2010 року по 30листопада 2010 року. Позовні вимоги за період з 01 червня 2010 року по 14 червня 2010 року знаходяться поза межами встановленого шестимісячного строку, а тому, з вищеназваних підстав, повинні бути залишені без розгляду.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині.

Керуючись ст.ст.100, 195, 197, 198, 202, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Житомирського апеляційного адміністративного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 20 грудня 2010 року в частині задоволення позову за період з 01червня по 14 червня 2010р. скасувати та залишити його в цій частині без розгляду.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Викласти абзаци перший - другий резолютивної частини постанови в наступній редакції:

"Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирській області про зобов'язання донарахування та виплати коштів задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_3 доплати до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 15 червня 2010 року по 30листопада 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячно.

Позов в частині вимог за період з 01 червня 2010 року по 14 червня 2010 року - залишити без розгляду."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с. Заськи,Овруцький район, Житомирська область,11102

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100