Справа № 0670/3094/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2012-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" червня 2012 р. Справа № 0670/3094/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3, представника за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_4, представника за довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 об"єднаної державної податкової інспекції на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" листопада 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_6 підприємця ОСОБА_7 до ОСОБА_5 об"єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 підприємець ОСОБА_7 звернувся до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_5 обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 11.03.2011р. про застосування штрафних санкцій на суму 2854,00грн.

В обгрунтування позову вказує на те, що під час проведення перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахунків операцій ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складений акт №001206/09/23/НОМЕР_2 від 15.02.2011р., працівники ОСОБА_5 ОДПІ зробили свої висновки щодо допущення ним порушень вимог п.5,9,12,13 ст. 3 та ст. 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР виключно на необґрунтованих даних, що мають вигляд припущень, не підтверджених документально.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2011р. позов задоволено частково й визнано протиправним та скасовано прийняте ОСОБА_5 об"єднаною державною податковою інспекцією податкове повідомлення-рішення від 11.03.2011 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2853 грн.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_5 обєднана державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник особи, що подала апеляційну скаргу, в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи оскаржену постанову обгрунтованою та законною.

Вислухавши представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом, на підставі направлень № 127, 128 від 08 лютого 2011 року, виданих ОСОБА_5 обєднаною державною податковою інспекцією, працівниками податкового органу проведена фактична перевірка щодо дотримання порядку здійснення платником податків - підприємцем ОСОБА_7 розрахунків операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт №001206/09/23/НОМЕР_2 від 15.02.2011р.

В акті, зокрема, зазначено, що при проведенні обліку товарних запасів на місці здійснення реалізації, а саме в піцерії встановлено:

- надлишок вина "Мікадо" в кількості 11600 гр. на суму 928,01 грн.

- нестача горілки "Неміров Преміум" в кількості 2700 гр. на суму 405,00 грн.

- нестача мартіні "Біянко" в кількості 900 гр. на суму 270,00 грн.

- нестача коньяку "Закарпатський" в кількості 350 гр. на суму 84,00 грн.

- нестача вина "Тамянка" в кількості 2600 гр. на суму 182,00 грн.

Також в акті вказано, що підприємцем використовувалась книга обліку розрахункових операцій до РРО, не зареєстрована в ОСОБА_5 ОДПІ, та встановлено невідповідність готівкових коштів сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на 119,50 грн.

Під час узгодження матеріалів перевірки, не погоджуючись з висновками перевіряючих, позивачем було подано заперечення до акту перевірки.

Згідно відповіді ОСОБА_5 ОДПІ від 09.03.2011р. №4213/23-02 податковий орган частково визнав необґрунтованість висновків перевіряючих та задовольнив (в частині) заперечення, при цьому встановивши факт нестачі товарів на суму 916,50 грн.

На підставі акту перевірки ОСОБА_5 ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 000242302 від 11.03.2011 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2854,00 грн. на підставі п.1,3 ст. 17 та 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995, № 265/95-ВР.

Проте, з цим погодитись не можна, виходячи з такого.

Так, згідно із вимогами ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Проте, в порушення наведених законодавчих норм розрахунок застосованих до позивача штрафних санкцій складений не був та не додавався до податкового повідомлення - рішення № 000242302 від 11.03.2011 року.

Не змогли надати обґрунтований розрахунок сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до позивача, й працівники ОСОБА_5 ОДПІ, що брали участь в суді першої інстанції: головний державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_8 та старший державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_9 (допитана як свідок), які, як зазначив суд, повідомили, що розрахунок штрафних санкцій не складався та на адресу платника податків не надсилався.

Також, як зазначив суд в оскаржуваній постанові, вказані особи пояснили, що порушення порядку обліку товарних запасів на місці здійснення реалізації, про що було зазначено в підпункті 2.2.22 акту перевірки, фактично було встановлено зі слів бармена, виміри алкогольних напоїв проводились барменом, без складання будь-яких документів про проведення вимірів та зазначення фактичної кількості алкогольних напоїв на місці здійснення реалізації.

При цьому, в акті перевірки не зазначено вартість необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, що є обов'язковою ознакою для визначення розміру штрафних (фінансових) санкцій за вчинення зазначеного порушення відповідно до вимог ст. 20 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Представник податкового органу в суді апеляційної інстанції також не надав будь-яких пояснень та доказів в підтвердження обгрунтованості застосування штрафних санкцій до позивача.

Статею 2 КАС України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.

Вчинення дій обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, вимагає від суб"єкта владних повноважень ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі. Суб"єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтовуючи їх на припущеннях, а не конкретними обставинами. Вказані принципи вимагають від суб'єкта владних повноважень ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення при прийнятті рішення.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до підприємця ОСОБА_7 санкцій за порушення ведення обліку товарних запасів, до того ж в невизначеній сумі.

Відносно інших порушень, про які податковим органом зазначено в акті перевірки, то суд зазначає таке.

В акті перевірки працівниками податкового органу було зазначено, що підприємцем ОСОБА_7 використовується незареєстрована Книга обліку розрахункових операцій до РРО.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, книга обліку розрахункових операцій до РРО та довідка № НОМЕР_3 в сукупності підтверджують факт реєстрації попередньої книги 06.11.2009р. та останньої 27.05.2010р. та використання такої книги 26.05.2010 року.

Як зазначив в оскарженій постанові суд, опитані в ході судового розгляду головний державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_8 та старший державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_9 не змогли пояснити, чи застосовувались штрафні (фінансові) санкції до позивача і в якому розмірі за зазначене порушення в складі загальної суми санкцій, застосованих податковим повідомленням-рішенням № 000242302 від 11.03.2011 року в сумі 2854,00 грн., оскільки розрахунок санкцій не складався та на адресу позивача не надсилався.

Представник податкового органу в апеляційній інстанції також не надав будь-яких пояснень та доказів щодо вказаного питання.

Отже, в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження обґрунтованості розміру визначеної суми штрафних (фінансових) санкцій, що застосовувались до позивача.

Також, під час проведення перевірки встановлений факт недотримання підприємцем ОСОБА_7 вимог п.13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яким передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, а саме виявлено невідповідність готівкових коштів сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, на 119,50 грн.

Позивачем не спростовувалось встановлене податковим органом порушення.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Як встановлено судом, протягом календарного року позивачем порушень вимог п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не допускалось, тобто фактично порушення допущено вперше, а тому сума штрафних (фінансових) санкцій, що підлягає застосуванню становить 1 гривню.

Підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції № 000242302 від 11.03.2011 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2854,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2853,00 грн.; що ж до застосованої штрафної санкції за порушення п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 1 грн., то в цій частині вказане податкове повідомлення-рішення є обгрунтованим, а отже, постанова суду підлягає залишенню без змін.

Доводи ж апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є такими, що можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 об"єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" листопада 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.С. Пасічник

судді: ОСОБА_10 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_6 підприємець ОСОБА_7 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_5 об"єднана державна податкова інспекція вул.Коротуна, 3,Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500