Справа № 804/16584/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Юрко І.В., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» 10 жовтня 2014 року звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110/100000/2014/200083/1 від 22.05.2014 р., прийняте м/п «Дніпропетровськ-Лівобережний» Дніпропетровської митниці Міндоходів України стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К»;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що не погоджується з діями відповідача щодо прийняття картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішенням про коригування митної вартості товарів, з огляду на те, що ним було надано усі необхідні документи (в тому числі і додаткові), які підтверджують застосування основного методу за ціною контракту для митного оформлення товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваного рішення та картки відмови.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з’ясування судом обставин справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми пункту 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України) та частини 4,5 статті 53 МК України. Зазначає, що витребування митницею доказів на підтвердження розміру вже включених до сплаченої позивачем ціни товару витрат є необґрунтованим, тому відмова в митному оформленні товару за першим методом з підстав ненадання витребуваних документів є неправомірною.

Крім того наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача яка просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правомірність та обґрунтованість спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а також спірного рішення відповідача про коригування митної вартості товару є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи спірні рішення діяв на підставі та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Митним кодексом України,

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 21.11.2013 р. ТОВ «Авіста і К» (комітент) укладено договір комісії №38-К з ТОВ «Торговий дім «Металпромресурс» (комісіонер), згідно з п.1.1 якого комітент доручає комісіонеру, та який від свого імені та за рахунок комітента зобов’язується за винагороду придбати і імпортувати в Україну продукцію для комітента, у відповідності з умовами цього договору.

25.11.2013 р. у відповідності з договором комісії від 21.11.2013 р. №38-К, ТОВ «Торговий дім «Металпромресурс» (покупець) уклав контракт купівлі-продажу №KTS13-0911MPR з компанією KOTRIS LTD (Великобританія) (продавець), згідно з п.1.1 якого зобов’язався поставити товар у відповідності зі специфікаціями, які є невід’ємною частиною цього контракту, на умовах зазначених в специфікаціях, згідно з ІНКОТЕРМС-2000, а покупець прийняти и оплатить товар. Пунктом 3.2 зазначеного контракту визначено складові ціни товару, яка включає: вартість товару, упакування, навантаження, експортної ліцензії, митні тарифи, вартість доставки товару на місце, страхування, а також будь-які інші грошові збори, що стягуються з продавця у зв'язку з виконанням цього контракту.

Згідно з специфікацією №03-04 від 03.04.2014 р. до вказаного контракту товар («Прокат плоский з вуглецевої сталі. Жерсть біла електролітичного луження у рулонах стандарт JIS G3303, MR ВА 311 D.O.S. покриття оловом 2,8/2,8,»), виробником якого є компанія CHANGZHOU RANDA INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (Китай), поставляється TOB «Авіста і К» (вантажоодержувач) на умовах поставки CIF порт Одеса, Україна, з відстрочкою 100% його оплати протягом 60-ти днів з дати поставки товару (датою поставки товару і датою переходу права власності на нього є дата оформлення ВМД типа IM 40).

10.06.2014 р. було укладено додаткову угоду до договору комісії №38-К від 21.11.2013 р. та додаткову угоду (між ТОВ «Торговий дім «Металпромресурс» та компанією KOTRIS LTD) про внесення змін до специфікації №03-04 від 03.04.2014 р. до к контракту купівлі-продажу №KTS13-0911MPR від 25.11.2013 р., якими збільшено строк розрахунків за придбаний товар, а саме - 100% оплата протягом 360-ти днів з дати поставки.

02.01.2014 р. компанією KOTRIS LTD (Великобританія) (покупець) укладено контракт №АCTL-020114-l з компанією ADVANCED COMMODITIES TRADING LIMITED (Сейшельские Острови) (продавець), яким визначені технічні умови та технічні вимоги до товару, номенклатурну вартість товару, якісні характеристики, кількість та умови поставки товару (CIF порт Одеса, Україна), який покупець погоджується купити, а продавець погоджується продати.

Товар оприбутковано на склад ТОВ «Авіста і К», в бухгалтерському обліку підприємства вчинено відповідні записи по Дт 281 «Товари на складі» та по Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», на підтвердження чого позивачем надано копію прибуткової накладної (складського обліку) №56 від 22.05.2014 р., копію картки рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за травень 2014 р. по контрагенту ТОВ «ТД «Металпромресурс» згідно з ВМД№110100000/2014/212604 від 15.05.2014 р.

Вищевказаний товар був заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування (митна декларація №110100000/2014/212488 від 22.05.2014) з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору).

Між тим, за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматизованому порядку за митною декларацією від 28.04.2014 р. №110100000/2014/210418 було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. В цьому повідомленні, зокрема, зазначалося, що митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно зі ст. 58 Митного кодексу України за ціною договору (контракту) у зв'язку із наявністю у митного органу інформації про рівень митної вартості товару у розмірі - 1,24 доларів США за кг відповідно до митної декларації від 14.05.2014 р. №50070005/2014/1617. Рівень ціни заявленої декларантом товару становить 0,993 доларів США за кг.

22.05.2014 р. товар був випущений відповідачем у вільний обіг під гарантії у відповідності до п.7 ст.55 Митного кодексу України.

Крім того, як встановлено відповідачем, неможливість застосування першого методу обумовлена наявністю розбіжностей у документах, які підтверджують числові значення складових митної вартості. Зокрема, при проведенні контролю наданих документів посадовою особою митного органу виявлені наступні розбіжності:

Правомірність та обґрунтованість спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, пропуску або оформленні товарів та транспортних засобів через митний кордон України, а також спірного рішення відповідача про коригування митної вартості товару є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскарженого рішення та картки відмови відповідача.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів були наступні обставини:

Процентна ставка страхування та вартість витрат на страхування у страховому документі та документах митного оформлення відсутня, що унеможливлює здійснення відповідного розрахунку.

Однак, на думку колегії суддів, вказані висновки посадової особи митного органу не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та є протиправними виходячи з наступного.

Крім того, згідно з специфікацією №03-04 від 03.04.2014 р. до контракту купівлі-продажу №КТ813-0911МРR від 25.11.2013 р., укладеного ТОВ «Торговий дім «Металлпромресурс» (покупець) з КОТRІS LТD (Великобританія) (продавець), на виконання Договору комісії від 21.11.2013 р. №38-К з ТОВ «Авіста і К», товар поставлено ТОВ «Авіста і К» на умовах СІF порт Одеса, Україна.

Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС, продавець за умовами СІF повинен отримати страховий поліс, який повинен покривати СІF - ціну плюс 10 %, і по можливості у валюті контракту.

156223,25 дол.США + (156223,25 дол.США х 10%) = 171845,58 дол.США.

При цьому, поставка товару на умовах СІF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Отже, доводи митниці на відсутність можливості провести розрахунок вартості страхування через відсутність процентної ставки страхування та вартості витрат на страхування у страховому полісі та документах митного оформлення, є безпідставними, оскільки для підтвердження митної вартості товарів, ввезених на умовах СІF, взагалі не потребується здійснення будь-яких розрахунків вартості страхування.

Таким чином, відповідачем протиправно було витребувано у позивача докази на підтвердження розміру вже включених до ціни товару витрат, а саме вартості страхування та перевезення.

Крім того, відмовляючи позивачу у здійсненні митного оформлення товару, відповідач не зазначив, в чому саме полягає неповнота та/або недостовірність відомостей про заявлену позивачем митну вартість товару.

Відповідачем не доведено, що розбіжності у страховому документі впливають на митну вартість товару, що вони є складовими митної вартості товарів в розумінні іншого страхового покриття.

Витребувавши додаткові документи митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити, а також не зазначив в чому вбачається недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за ціною контракту.

З огляду на вищенаведені обставини колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, не було доведено, що надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним в декларації митної вартості митної вартості задекларованого товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, що б свідчило про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, яка є обов’язковою, оскільки саме з наявністю цієї обставини закон пов’язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, які спрямовані на визначення дійсної митної вартості задекларованого товару.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про задоволення позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» судовий збір у розмірі 2509 (дві тисячі п’ятсот дев’ять) грн. 08 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 25 серпня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: О.М. Панченко