Справа № 2-а-854/10/1628
Суддя: Личковаха О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа 2-а-854/10/1628
Провадження №2-а-854/10/1628
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі судді Личковахи О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобов"язання УПФ України в Хорольському районі перерахувати та виплатити пенсію ( повторно) ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області. В заяві вказував, що він являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. При освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії його було визнано інвалідом 3 групи по захворюванню, пов'язаному із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково.

Відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказує позивач, йому з 01.01.2004 року повинна нараховуватися та виплачуватися пенсія у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. А згідно ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він як інвалід війни ІІІ групи має право на підвищення пенсії на 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Здійснення нарахування та виплати йому пенсії у вищевказаних розмірах та у відповідності до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як вважає позивач, є обов"язком відповідача, однак відповідачем йому відмовлено в цьому , і такі дії відповідача він вважає неправомірними.

Позивач вважає, що відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та кожен має право на звернення за захистом своїх прав до суду, а відповідно до ч.2 ст.71 КАС України обов"язок доказування правомірності своїх дій (бездіяльності) в даному випадку покладено на відповідача..

Позивач просив визнати дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку, нарахуванні та виплаті пенсії згідно чинного законодавства неправомірними, зобов"язати відповідача здійснити йому з 01.01.2004 року як інваліду 3-ї групи перерахунок пенсії та призначити її в складі : 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести її виплату, додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести її виплату, державної соціальної допомоги у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності до вимог ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та здійснити її виплату, зобов"язати відповідача робити перерахунок пенсії йому в разі зміни мінімальної пенсії за віком чи зміни прожиткового мінімуму до розміру, передбаченого п.2 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також проводити необхідні виплати.

До відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою про зміну позовних вимог , в якій вказував, що у нього вже є рішення суду, яким зобов"язано УПФ України в Хорольському районі нарахувати та виплатити йому пенсію згідно чинного законодавства за період з 01.01.2004 року по 16.09.2010 року, а з 16.09.2010 року відповідач відмовляється в добровільному порядку нараховувати та виплачувати йому пенсію з виконанням приписів ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому у заяві про зміну позовних вимог позивач просив визнати дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку, нарахуванні та виплаті пенсії згідно чинного законодавства неправомірними, зобов"язати відповідача здійснити йому з 16.09.2010 року як інваліду 3-ї групи перерахунок пенсії та призначити її в складі : 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести її виплату, зобов"язати відповідача робити перерахунок пенсії йому в разі зміни мінімальної пенсії за віком чи зміни прожиткового мінімуму до розміру, передбаченого п.2 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також проводити необхідні виплати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, подав письмову клопотання про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, але подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги позивача не визнав, подавши заперечення. З огляду на наявність вказаних клопотань відповідно до ч.4 ст.122 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серії НОМЕР_2 від 11.07.1994 року з вкладкою № НОМЕР_3 та посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.06.1998 року.

Враховуючи зазначений статус позивача, останній відповідно до повідомлення УПФ України в Хорольському районі від 16.09.2010 року № 790/02 з 16.09.2010 року отримує пенсію по інвалідності як учасник ЧАЕС І категорії по 3 групі інвалідності, що пов"язана з виконанням обов"язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в розмірах фактичних збитків згідно із ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсійна виплата складається з основного та додаткового розміру пенсії. Основний розмір пенсії з 16.09.2010 року призначено на підставі постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи відповідача про те, що ним позивачу правомірно нараховувалася і виплачувалася пенсія відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами внесеними Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року, на думку суду, сформовані на підставі неправильного розуміння змісту вказаних норм чинного законодавства, спростовуються наданими доказами та матеріалами справи, а тому не можуть бути застосовані судом при прийняті рішення. Вказаний висновок суду зроблено на підставі наступного.

Дійсно, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема змінено розміри державної пенсії в бік зменшення, визначивши її у процентах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З дотриманням зазначених змін, які були внесені Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року, фактично прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року ( взамін ПКМУ № 1 від 03.01.2002 року) .

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 67 розділу 1, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпунктів 12, 15, 17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року , приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, пріоритетності законів над підзаконними актами, враховуючи те, що позивач з 16.09.2010 року отримує пенсію по інвалідності згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії по 3 групі інвалідності, враховуючи також, що ні у 2009 році, ні у 2010 році ніякими законодавчими актами не вносилися зміни в редакцію ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , суд дійшов висновку, що з 16.09.2010 року УПФУ в Хорольському районі Полтавської області повинно було нараховувати та виплачувати позивачу основну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначенні розміру основної пенсії позивача з 16.09.2010 року підлягає застосуванню ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року, яка суттєво обмежує і погіршує конституційні права позивача.

Згідно ч. ч. 3 та 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача в частині, що після ухвалення Конституційним Судом рішення від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Верховною Радою не був встановлений новий порядок нарахування та виплати особам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, не прийнято рішення про поновлення відповідних норм у попередній редакції , не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволені позову.

Вихідним критерієм розрахунку державної пенсій позивачу, в даному випадку, на думку суду, виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаний висновок суду зроблений на підставі того, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України № 1058-ІV, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.. Отже, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Як встановлено судом, згідно постанови Хорольського районого суду Полтавської області від 06 квітня 2010 року, яка , враховуючи ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2010 року, набрала законої сили, управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області вже зобов"язане здійснити позивачу перерахунок додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2004 року, за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року , виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01 січня 2004 року.

Аналіз зазначеної норми ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. І в цьому зв"язку вимоги позивача щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснювати йому в подальшому, в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком чи розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунок його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають задоволенню.

Беручи до уваги викладене вище, на думку суду, вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови йому в перерахунку, нарахуванні та виплаті пенсії згідно чинного законодавства є законними, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення.

Одночасно підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 16.09.2010 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17, 94, 122 ч.4, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобов"язання УПФ України в Хорольському районі перерахувати та виплатити пенсію ( повторно) задоволити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку, нарахуванні та виплаті пенсії згідно чинного законодавства неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 16.09.2010 року, виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 16.09.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснювати ОСОБА_1 в подальшому, в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком чи розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунок його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання її копії..

Г о л о в у ю ч и й: