Справа № 820/6912/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 р. № 820/6912/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

за участю: представника відповідача - Шамілової Л.Ш.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними дії Західної ОДПІ м. Харкова Х/о ГУ Міндоходів у Харківській області по внесенню до інформаційної системи «Податковий блок» показників:

З податку на додану вартість ТОВ «Афаліна»: щодо зменшення податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «Афаліна» на загальну суму 907 566,65 грн., в тому числі за серпень 2014 р. - 430 463,32 грн., за вересень 2014 р. - 326 808,33 грн., за жовтень 2014р.- 105 100,00 грн., за листопад 2014 р. - 45 195,00 грн.; щодо зменшення податкового кредиту з ПДВ ТОВ «Афаліна» на загальну суму 887 814,17 грн., з них за серпень 2014 р. - 371 782,5 грн., за вересень 2014 р. - 65 745,00 грн., за листопад 2014 р. - 39 360,00 грн., за грудень 2014 р. - 410 926,67грн.; з податку на прибуток ТОВ «Афаліна»: щодо зменшення складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2014 р., в розмірі 4 439 071,00 грн.; щодо зменшення складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 р., в розмірі 4 537 833,00 грн., що внесені на підставі висновків Акту перевірки № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р.;

- зобов'язати Західну ОДПІ м. Харкова Х/о ГУ Міндоходів у Харківській області відновити самостійно задекларовані показники податкової звітності ТОВ «АФАЛІНА» за період серпень - грудень 2014 р. в інформаційній системі «Податковий блок», що були змінені на підставі Акту перевірки № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р., складеного Західною ОДПІ м. Харкова Х/о ГУ Міндоходів у Харківській області;

- скасувати Податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015р. № , згідно якого визначена сума податкового зобов'язання ТОВ «Афаліна» з податку на додану вартість - за основним платежем 419 633,00 грн., за штрафними санкціями - 104 908,25 грн.;

- скасувати додаткове податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015р. № , згідно якого визначена сума податкового зобов'язання ТОВ «Афаліна» з податку на додану вартість - за основним платежем 0,00 грн., за штрафними санкціями - 104 908,25 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки підприємства не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам та є незаконними, а винесені за його наслідками податкові повідомлення - рішення є такими, що підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що податкову перевірку проведено з дотриманням вимог Податкового Кодексу України, порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на законних підставах.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "АФАЛІНА" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації 27.10.1994 року та набуло статус юридичної особи з ідентифікаційним кодом 22701074 ( т.1 а.с.199).

ТОВ "АФАЛІНА" є платником ПДВ, має Свідоцтво № 29141272, видане 05.11.2002 р. та перебуває на податковому обліку у відповідача ( т.1 а.с.198).

Фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова Х/о ГУ Міндоходів у Харківській області на підставі наказу № 736 від 09.04.2015 р., згідно п.п. 20.1.1., 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АФАЛІНА" щодо документального підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» () та ТОВ «ДЖЕМІУС» () за серпень 2014 р., ПП «ІН КАР» () за серпень-вересень 2014р., ПП «БУД СИСТЕМС» ( ) за вересень 2014р., ПП «НІКОН-ТОРГ» () за жовтень-листопад 2014р., їх реальності, повноти відображення в обліку та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства. Результати перевірки викладені в акті № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р. ( т.1 а.с.18-83)

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено наступні порушення:

1) по податку на додану вартість:

- П. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, 187.1 ст. 187, п. 201.4, п.201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством зайво включено до податкових зобов'язань суму ПДВ 907 566,65 грн., в тому числі за серпень 2014 р. - 430 463,32 грн., за вересень 2014 р. - 326 808,33 грн., за жовтень 2014р.- 105 100,00 грн., за листопад 2014 р. - 45 195,00 грн.;

- П. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України підприємством завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 887 814,17 грн., з них за серпень 2014 р. - 371 782,5 грн., за вересень 2014 р. - 65 745,00 грн., за листопад 2014 р. - 39 360,00 грн., за грудень 2014 р. - 410 926,67грн.;

- На порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. 14.1.36, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Афаліна» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті, на загальну суму 419 633,00 грн., в тому числі в серпні 2014 р. - 72 652,00 грн., у вересні 2014 р. - 123 076,00 грн., у жовтні 2014р.- 40 293,00 грн., у листопаді 2014 р. - 67 769,00 грн., у грудні 2014 р. - 115 843,00 грн.

2) По податку на прибуток:

- П. 138.1, п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України неправомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2014 р. суму в розмірі 4 439 071,00 грн.;

- П. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст.137 Податкового кодексу України неправомірно включено до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 р., суму в розмірі 4 537 833,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р., податковим органом були винесені:

- податкове повідомлення - рішення за № від 25.05.2015 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 419 633, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 104 908,25 грн. ( т.1 а.с.86);

- податкове повідомлення - рішення за № від 29.05.2015 р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість - за основним платежем 00,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 104 908,25 грн. ( т.1 а.с.89).

Підставами для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували висновки акту перевірки, в якому встановлено неможливість реального здійснення фінансово - господарських операцій з контрагентами. Відповідач дійшов висновку, що правочини, укладені ТОВ «АФАЛІНА» з контрагентами, мають ознаки нереальності їх здійснення.

Щодо господарської діяльності позивача та його взаємовідносин з контрагентами суд зазначає наступне.

В перевіряємому періоді ТОВ «АФАЛІНА» мало взаємовідносини з ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» (), ТОВ «ДЖЕМІУС» (), ПП «ІН КАР» (), ПП «БУД СИСТЕМС» ( ), ПП «НІКОН-ТОРГ» ().

Згідно укладеного між ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» (постачальником) та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) договору поставки № 0602/02 від 02.06.2014р. постачальником в серпні 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 1 344 893,56 грн., в т.ч. ПДВ - 224 148,93 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними: № 192 від 01.08.2014р., № 210 від 04.08.2014 р., № 230 від 11.08.2014 р., № 231 від 14.08.2014 р., № 243 від 15.08.2014 р., № 259 від 18.08.2014 р., № 312 від 20.08.2014 р., № 352 від 22.08.2014 р., № 353 від 22.08.2014 р. (т.1 а.с. 91-102), видатковими накладними: № 192 від 01.08.2014р., № 210 від 04.08.2014 р., № 230 від 11.08.2014 р., № 231 від 14.08.2014 р., № 243 від 15.08.2014 р., № 259 від 18.08.2014 р., № 312 від 20.08.2014 р., № 352 від 22.08.2014 р., № 353 від 22.08.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 010801 від 01.08.2014 р., № 040801 від 04.08.2014 р., № 110801 від 11.08.2014 р., № 140804 від 14.08.2014 р., № 150802 від 15.08.2014 р., № 180801 від 18.08.2014 р., № 200808 від 20.08.2014 р., № 220807 від 22.08.2014 р. (т. 2 а.с. 8-25).

Відповідно до п. 4.4. Договору поставки № 0602/02 від 02.06.2014 р. постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад Покупця. З наявних в матеріалах справи платіжних доручень № 851 від 19.09.2014 р., № 1008 від 31.10.2014 р., № 1010 від 31.10.2014р., № 1064 від 14.11.2014 р. вбачається, що позивач розрахувався з постачальником за товар в сумі 1 353 979,94 грн.( т.1 а.с. 103-106).

В межах укладеного між ТОВ «ДЖЕМІУС» та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) договору поставки № 2606 від 26.06.2014р. постачальником в серпні 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 1 139 755,00 грн., в т.ч. ПДВ - 189 959,17 грн., що підтверджується податковими накладними: № 33 від 05.08.2014р., № 49 від 06.08.2014 р., № 398 від 11.08.2014 р., №122 від 12.08.2014 р., №173 від 15.08.2014 р. (т. 1, а.с. 107- 113), видатковими накладними: № РН-0000571 від 05.08.2014р., № РН-0000572 від 06.08.2014р., № РН-0001008 від 11.08.2014р., № РН-0000693 від 12.08.2014р., № РН-0000773 від 15.08.2014р., а також товарно-транспортними накладними: № 050801 від 05.08.2014 р., № 060801 від 06.08.2014 р., № 110801 від 11.08.2014 р., № 120801 від 12.08.2014 р., № 150802 від 15.08.2014 р. (т. 2 а.с. 26-35). Відповідно до п. 4.4. Договору поставки № 2606 від 26.06.2014 р. постачальник доставляв товар автомобільним транспортом на склад Покупця. З наявних в матеріалах справи платіжних доручень № 1109 від 26.11.2014 р., № 1110 від 26.11.2014 р., № 1125 від 01.12.2014р., № 1126 від 01.12.2014 р., № 1127 від 01.12.2014 р., № 1171 від 22.12.2014 р., № 1172 від 22.12.2014 р. (т.1 а.с. 114-120) вбачається, що позивач частково розрахувався з постачальником за поставлений за договором товар в сумі 536 213,37 грн.

Згідно укладеного між ТОВ «ДЖЕМІУС» та позивачем (покупцем) договору поставки № 08/07 від 08.07.2014р. постачальником в серпні 2014 року було поставлено позивачеві кремній на загальну суму 148 800,00 грн., в т.ч. ПДВ - 24 800,00 грн., що підтверджується податковою накладною № 172 від 15.08.2014р. (т. 1, а.с. 121-123), видатковою накладною № РН-0000751 від 15.08.2014 р. та товарно-транспортною накладною № 150802 від 15.08.2014 р. (т. 2, а.с.36-37).

Відповідно до п. 4.4. Договору поставки № 08/07 від 08.07.2014р. постачальник доставляв товар на склад Покупця автомобільним транспортом. Позивач розрахувався з постачальником за поставлений за договором товар в сумі 148 800,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 852 від 19.09.2014 р., № 853 від 19.09.2014 р., наявними в матеріалах справи (т 1. а.с.124-125)

Відповідно до умов договору поставки № 21/07 від 21.07.2014р., укладеного між ПП «ІН КАР» (постачальником) та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) постачальником в період серпень-вересень 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 3 445 014,42 грн., в т.ч. ПДВ - 574 169,07 грн., що підтверджується податковими накладними: № 18 від 01.08.2014р., № 306 від 04.08.2014 р., № 413 від 05.08.2014 р., № 503 від 06.08.2014 р., № 714 від 08.08.2014 р., № 1311 від 14.08.2014 р., № 2008 від 21.08.2014 р., № 2508 від 26.08.2014 р., № 2612 від 27.08.2014 р., № 2711 від 28.08.2014 р., № 23 від 01.09.2014 р., № 211 від 03.09.2014 р., № 731 від 08.09.2014 р., № 919 від 10.09.2014 р., № 920 від 10.09.2014 р., № 1409 від 15.09.2014 р., № 2117 від 22.09.2014 р., № 2310 від 24.09.2014 р., № 2408 від 25.09.2014 р., № 2523 від 26.09.2014 р. (т.1, а.с. 126- 148), видатковими накладними: № 18 від 01.08.2014р., № 306 від 04.08.2014 р., № 413 від 05.08.2014 р., № 503 від 06.08.2014 р., № 714 від 08.08.2014 р., № 1311 від 14.08.2014 р., № 2008 від 21.08.2014 р., № 2508 від 26.08.2014 р., № 2612 від 27.08.2014 р., № 2711 від 28.08.2014 р., № РН-0000023 від 01.09.2014 р., № РН-0000211 від 03.09.2014 р., № РН-0000731 від 08.09.2014 р., № РН-0000919 від 10.09.2014 р., № РН-0000920 від 10.09.2014 р., № РН-0001409 від 15.09.2014 р., № РН-0002117 від 22.09.2014 р., № РН-0002310 від 24.09.2014 р., № РН-0002408 від 25.09.2014 р., № РН-0002523 від 26.09.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 010802 від 01.08.2014 р., № 040802 від 04.08.2014 р., № 060802 від 06.08.2014 р., № 080802 від 08.08.2014 р., № 140802 від 14.08.2014 р., № 210801 від 21.08.2014 р., № 260801 від 26.08.2014 р., № 270802 від 27.08.2014 р., № 280802 від 28.08.2014 р., № 010901 від 01.09.2014 р., № 030902 від 03.09.2014 р., № 080902 від 08.09.2014 р., № 100905 від 10.09.2014 р., № 150901 від 15.09.2014 р., № 220902 від 22.09.2014 р., № 240901 від 24.09.2014 р., № 250903 від 25.09.2014 р., № 260903 від 26.09.2014 р. (т. 2 а.с. 38-76).

У відповідності до п. 4.4. Договору поставки № 21/07 від 21.07.2014р. товар доставлявся Постачальником на склад Покупця автомобільним транспортом. Позивач повністю розрахувався з постачальником за поставлений за договором товар в сумі 3 445 014,42 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 793 від 12.09.2014 р., № 840 від 18.09.2014 р., № 903 від 01.10.2014р., № 905 від 01.10.2014 р., № 68 від 01.10.2014 р., № 914 від 03.10.2014 р., № 916 від 03.10.2014 р., № 934 від 10.10.2014 р., № 982 від 27.10.2014 р., № 983 від 28.10.2014 р., № 985 від 28.10.2014 р., № 1016 від 04.11.2014 р., № 1081 від 18.11.2014 р., № 66 від 22.12.2014 р., № 1173 від 22.12.2014 р., № 21 від 12.01.2015 р., № 22 від 12.01.2015 р. (т. 1 а.с. 149-165).

Між ПП «БУД СИСТЕМС» (постачальником) та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) було укладено договір поставки № 24/09 від 24.09.2014р., згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти сплатити сплави, кремній, брухт та відходи кольорових металів та інший товар на умовах, визначених цим договором. З наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення № 889 від 29.09.2014 р. вбачається, що позивач здійснив передплату за сплави алюмінію згідно договору поставки № 24/09 від 24.09.2014 р. в сумі 245 700,00 грн. Податкова накладна № 2811 від 29.09.2014 р. на суму 245 700,00 грн., в т.ч. ПДВ - 40 950,00 грн. за вказаним договором була виписана за першою подією - факт перерахування передплати на поточний рахунок постачальника - ПП «БУД СИСТЕМС». Постачання товару згідно договору поставки № 24/09 від 24.09.2014р. у перевіряємому періоді не здійснювалось ( т.1 а.с. 166- 169).

Відповідно до умов договору поставки № 02/10 від 02.10.2014р., укладеного між ПП «НІКОН-ТОРГ» (постачальником) та ТОВ «АФАЛІНА» (покупцем) постачальником в період жовтень - листопад 2014 року було поставлено позивачеві сплав алюмінієвий на загальну суму 1 766 220,00 грн., в т.ч. ПДВ - 294 370,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними: № 1413 від 15.10.2014р., № 2011 від 21.10.2014 р., № 2118 від 22.10.2014 р., № 2316 від 24.10.2014 р., № 219 від 03.11.2014 р., № 610 від 07.11.2014 р., № 910 від 10.11.2014 р., № 1007 від 11.11.2014 р., № 1104 від 12.11.2014 р., № 1619 від 17.11.2014 р., № 1808 від 19.11.2014 р., № 1903 від 20.11.2014 р. (т. 1 а.с. 170-183), видатковими накладними: № РН-0001413 від 15.10.2014р., № РН-0002011 від 21.10.2014 р., № РН-0002118 від 22.10.2014 р., № РН-0002316 від 24.10.2014 р., № РН-0000219 від 03.11.2014 р., № РН-0000610 від 07.11.2014 р., № РН-0000910 від 10.11.2014 р., № РН-0001007 від 11.11.2014 р., № РН-0001104 від 12.11.2014 р., № РН-0001619 від 17.11.2014 р., № РН-0001808 від 19.11.2014 р., № РН-0001903 від 20.11.2014 р., а також товарно-транспортними накладними: № 151001 від 15.10.2014 р., № 211002 від 21.10.2014 р., № 221003 від 22.10.2014 р., № 241003 від 24.10.2014 р., № 031101 від 03.11.2014 р., № 071102 від 07.11.2014 р., № 101101 від 10.11.2014 р., № 111103 від 11.11.2014 р., № 121103 від 12.11.2014 р., № 171101 від 17.11.2014 р., № 191102 від 19.11.2014 р., № 201103 від 20.11.2014 р. (т. 2 а.с. 77-100).

У відповідності до вимог п. 4.4. Договору поставки № 02/10 від 02.10.2014р. товар доставлявся Постачальником на склад Покупця автомобільним транспортом. Позивач повністю розрахувався з постачальником за товар в сумі 1 766 220,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 1050 від 11.11.2014 р., № 1078 від 18.11.2014 р., № 1111 від 26.11.2014р., № 62 від 15.12.2014 р., № 1155 від 16.12.2014 р., № 1165 від 19.12.2014 р., № 29 від 06.02.2015 р., № 109 від 06.02.2015 р., № 138 від 12.02.2015 р., № 139 від 12.02.2015 р., № 140 від 12.02.2015 р., № 36 від 12.02.2015 р., № 43 від 18.02.2015 р., № 161 від 18.02.2015 р. (т.1 а.с. 184-197).

Судом встановлено, що в межах операцій з придбання у ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М», ТОВ «ДЖЕМІУС», ПП «ІН КАР», ПП «БУД СИСТЕМС», ПП «НІКОН-ТОРГ» позивачем були оформлені карти складського обліку матеріалів, які відображають прихід сплаву алюмінієвого та кремнію технічного на склад від зазначених постачальників, та його наступний рух: або на виробництво власної продукції, або на наступний продаж контрагентам позивача (щодо сплаву алюмінієвого), та містять: номери та дати прибуткових накладних, за якими отримано сплав алюмінієвий та кремній технічний відповідно від постачальників за внутрішньою нумерацією підприємства позивача, номери й дати видаткових накладних, за якими здійснюється відвантаження виготовленої продукції або сплаву алюмінієвого як товару, найменування постачальників сплаву та покупців (замовників) продукції, найменування матеріалу та готової продукції, кількість продукції, що відвантажується. Зазначені картки є підставою для списання матеріалу на виробництво продукції або відвантаження товару покупцям. З калькуляцій вартості виробництва продукції вбачається, скільки сплаву та кремнію фактично витрачено позивачем на виготовлення тієї або іншої продукції. В наступному, готова продукція (товар) відвантажується замовникові (покупцю), про що свідчать відповідні видаткові накладні (митні декларації) ( т.3 а.с. 3-164).

Позивачем на підприємстві створено аналітичну лабораторію, та здійснюється перевірка отриманого сплаву алюмінієвого якісним показникам ( т.2 а.с.101-103).

У періоді та за господарськими операціями, що перевірялися відповідачем, позивач здійснював подальший продаж придбаного від вищезазначених контрагентів сплаву алюмінієвого, а також виготовленої продукції третім особам - покупцям: ТОВ НВФ «Титан» на загальну суму 283 250,00 грн., в т.ч. ПДВ - 47 208,33 грн., ТОВ «Силумін» на загальну суму 351 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 58 500,00 грн., ТОВ «ЛЕДА ЛТД» на загальну суму 35 700,00 грн., в т.ч. ПДВ - 5 950,00 грн., ТОВ «ВП ХЕАЗ» на загальну суму 108 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 18 000,00 грн., ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» на загальну суму 55 800,00 грн., в т.ч. ПДВ - 9300,00 грн., ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» на загальну суму 47 338,00 грн., в т.ч. ПДВ - 7 889,67 грн., ПП «Стройпром» на загальну суму 6 210,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1035,00 грн., ТОВ «Онікс» на загальну суму 17 500,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2 916,67 грн., ТОВ «НВФ «ОРТТЕХ» на загальну суму 8 100,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1 350,00 грн., ТОВ «ХЗ ПТУ» на загальну суму 2 350,00 грн., в т.ч. ПДВ - 391,67 грн., ПАТ «Завод «ЛТАВА» на загальну суму 182 442,00 грн., в т.ч. ПДВ - 30 407,00 грн., ПАТ «Мотор Січ СМЗ» на загальну суму 462 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 77 000,00 грн., ТОВ «Біол» на загальну суму 1 892 845,80 грн., в т.ч. ПДВ - 315 474,30 грн., ПАТ «Гідросила» на загальну суму 1 981 600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 330 266,67 грн., ТОВ «Спецмаш - Україна» на загальну суму 48 340,00 грн., в т.ч. ПДВ - 8 056,67 грн., ТОВ «ВП «Бріз» на загальну суму 16 660,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2 776,67 грн., ФО-П ОСОБА_2 на загальну суму 12 500,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2083,33 грн., ТОВ НВФ «Металотехноліт» на загальну суму 105 600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 17 600,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, довіреностями, товарно-транспортними накладними, податковими накладними (т.2 а.с. 104-233).

Тобто, проведення господарських операцій позивача підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України забороняється включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених належним чином оформленими податковими накладними.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлюють, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну в момент виникнення податкових зобов'язань продавця, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними. Ці податкові накладні складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. В судовому засіданні не встановлено заперечень проти правильності оформлення всіх податкових накладних та на підставі яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за названими договорами поставки іншого результату, ніж придбання товару. Матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Судом не встановлено доказів відсутності реальності господарської операції за цими договорами, за правилами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач до суду таких доказів не подав.

Факт придбання товару підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: договорами поставки, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями щодо проведених розрахунків. Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам.

На час видачі податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані в установленому законом порядку, знаходилися на обліку в податковому органі, мали статус платників ПДВ, свідоцтва платників ПДВ не були анульовані на момент укладання та виконання угод, докази що спростовують ці обставини відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними в установленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах, послугах з підстав, викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Таким чином, формування податкового кредиту платника ПДВ здійснено відповідно до положень ст. 198 Податкового кодексу України.

З огляду на положення ПК України, негативними наслідками для позивача стали прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення про нарахування грошових зобов'язань, які суд вважає за необхідне скасувати.

Щодо інших вказаних в Акті перевірки № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р. порушень позивачем вимог податкового законодавства, за якими податкові повідомлення-рішення відповідачем не приймалися, судом встановлено наступне.

Згідно висновків зазначеного Акту перевірки відповідачем встановлені такі порушення:

По податку на додану вартість:

- п. 44.1 ст. 44, п. 185 ст. 185, п. 187.1 ст. 187,п. 201.4, 201.6, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством зайво включено до податкових зобов'язань суму ПДВ 907 566,65 грн., в тому числі за серпень 2014 р. - 430 463,32 грн., за вересень 2014 р. - 326 808,33 грн., за жовтень 2014р.- 105 100,00 грн., за листопад 2014 р. - 45 195,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 887 814,17 грн., з них за серпень 2014 р. - 371 782,5 грн., за вересень 2014 р. - 65 745,00 грн., за листопад 2014 р. - 39 360,00 грн., за грудень 2014 р. - 410 926,67грн.;

По податку на прибуток:

- п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України неправомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2014 р. суму в розмірі 4 439 071,00 грн.;

- п. 135.4 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України неправомірно включено до складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 р., суму в розмірі 4 537 833,00 грн.

Як вже зазначалось, податкові повідомлення рішення органом ДПІ за даними висновками не складались.

Такі висновки було зроблено відповідачем у зв'язку із встановленням в ході перевірки неможливості отримання позивачем товарів від постачальників ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» та ТОВ «ДЖЕМІУС» за серпень 2014 р., ПП «ІН КАР» за серпень-вересень 2014 р. та ПП «НІКОН-ТОРГ» за жовтень-листопад 2014 р., та відповідно, неможливістю у подальшому реалізувати ці ТМЦ, на підставі чого було встановлено ознаки нереальності здійснення господарських операцій із зазначеними підприємствами.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, що була чинною на дату виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Таким чином, показник валових витрат безпосередньо впливає на об'єкт оподаткування.

Згідно п. 138.1. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктам 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За змістом п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до положень п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, як і податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

З огляду на вищевикладені обставини, суд зазначає, що позивач мав право на формування витрат по операціях з ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М», ТОВ «ДЖЕМІУС», ПП «ІН КАР», ПП «БУД СИСТЕМС», ПП «НІКОН-ТОРГ» за перевіряємий період, адже вказані витрати підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачені правилами ведення бухгалтерського обліку, мають всі обов'язкові реквізити, які визначені діючим законодавством, є в наявності у позивача та свідчать про те, що отримані позивачем товари, послуги (роботи) були використані в господарській діяльності.

З Акту перевірки вбачається, що викладені в ньому висновки були зроблені відповідачем внаслідок отриманої податкової інформації щодо перелічених підприємств, а саме:

- Податкова інформація № 32940/7/15-53-22-3/09 від 22.09.2014 р. по підприємству ПП «ІН КАР» () за період липень, серпень 2014 р.;

- Податкова інформація № 38849/7/15-53-22-3/09 від 17.11.2014 р. по підприємству ПП «ІН КАР» () з платниками податків за період вересень 2014 р.;

- Податкова інформація № 38845/7/15-53-22-3/17 від 17.11.2014 р. по підприємству ПП «БУД СИСТЕМС» ( ) за період вересень 2014 р.;

- Податкова інформація № 808/7/20-33-22-01 від 19.02.2015 р. щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «ВЕЛТРЕЙД-М» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період квітень-вересень 2014 р.;

- Податкова інформація № 1055/7/20-33-22-03 від 19.03.2015 р. по підприємству ТОВ «ДЖЕМІУС» () з платниками податків за період липень, серпень 2014 р.;

- Податкова інформація № 38847/7/15-53-22-3/17 від 17.11.2014 р. по підприємству ПП «НІКОН-ТОРГ» () за період жовтень 2014 р.;

- Податкова інформація № 155/7/15-53-22-05 від 04.02.2015 р. по підприємству ПП «НІКОН-ТОРГ» () за період листопад-грудень 2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 р. по справі № 815/6634/14 за позовом ПП «ІН КАР» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, залишеним без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 р., визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів, інформацію на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.09.2014 року за № 32940/7/15-53-22-3/09, а також зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.09.2014 року за № 32940/7/15-53-22-3/09.

Рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. по справі № 815/6631/14 за позовом ПП «ІН КАР» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № 38849/7/15-53-22-3/09 від 17.11.2014 р. а також зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № 38849/7/15-53-22-3/09 від 17.11.2014 р.

Згідно Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. по справі № 815/6730/14 за позовом ПП «БУД СИСТЕМС» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії , залишеного без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 р., визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року за № 38845/7/15-53-22-3/17, а також зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року за № 38845/7/15-53-22-3/17.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 р. по справі № 815/6734/1414 за позовом ПП «НІКОН-ТОРГ» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, залишеним без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 р., визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформації на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року за № 38847/7/15-53-22-3/17, а також зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року за № 38847/7/15-53-22-3/17.

Відповідно до положень ч. 1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріали справи містять дані податкового органу щодо відображення в ІС "Податковий блок" результатів Акту перевірки № 916/20-33-22-03-07/22701074 від 08.05.2015 р., надані на вимогу суду відповідачем. З цих роздруківок вбачається, що податковий орган не вніс до зазначеної бази даних дані акту перевірки, та податкову інформацію у вигляді коригувань показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, самостійно задекларованих позивачем. В ІС "Податковий блок" містяться відомості, визначені самостійно позивачем. Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94,128,158-163,185,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати Податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015р. № , згідно якого визначена сума податкового зобов'язання ТОВ «АФАЛІНА» з податку на додану вартість - за основним платежем 419633,00 грн., за штрафними санкціями - 104908,25 грн.

Скасувати додаткове податкове повідомлення-рішення від 29.05.2015р. № , згідно якого визначена сума податкового зобов'язання ТОВ «АФАЛІНА» з податку на додану вартість - за основним платежем 0,00 грн., за штрафними санкціями - 104908,25 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь ТОВ «АФАЛІНА» (, адреса місцезнаходження: 61177 м. Харків, пров. Пластичний, 9, п/р 0504 в АТ "Укрсиббанк", МФО 351005) судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2015 року.

Суддя В.В.Сагайдак