Справа № 696/1051/15-а
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 696/1051/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шкреба В.В. Суддя-доповідач: Романчук О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області на постанову Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахунку та виплати недоплачених сум пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

15липня2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області з приводу відмови в здійснені донарахування раніше призначеної йому пенсії у відповідності зі ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу», включивши у розрахунок суму матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, на які було нараховано, утримано та перераховано внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області, на підставі довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1, провести станом на день первинного звернення за призначенням йому пенсії (з 17 червня 2015 року) донарахування сум, отриманих ним за місцем роботи за період з 01 вересня 2009 року по 31 серпня 2011 року до призначення йому пенсії у розмірі 90% заробітної плати у відповідності до ст.ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», а саме:

- матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 19130 грн. 35 коп.;

- донарахування суми індексації в сумі 5727 грн.;

- винагороди в сумі 13283 грн. 55 коп.

Постановою Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові подало апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Рішення суду вмотивовано тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності із ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди та індексацію заробітної плати позивача були сплачені страхові внески, що підтверджується довідкою про складові заробітної плати.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально - побутових питань, тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених п. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», то вона не включається до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям, а також на те, що з 1 травня 2014 року пенсія державного службовця обчислюється в розмірі 70% від заробітної плати працюючого державного службовця.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини та наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 з 27 вересня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області.

Позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої обчислено без врахування отриманих матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди та індексацію заробітної плати та суми грошової винагороди.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився із відмовою відповідача врахувати позивачу при обчисленні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально - побутових питань, індексацію заробітної плати та суму грошової винагороди, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 37 цього Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.2 статті 37-1 вказаного Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (частина друга). Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (частина шоста). Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та сума грошової винагороди, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, не відповідають наведеним нормам права.

Наведена позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 14 травня 2013 року по справі № 21-125а13.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кам'янському районі Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Кам'янського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.