Справа № 667/4632/15-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 667/4632/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Черниш О.Л.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Коваля М.П.,

судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 8 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФ України у м. Херсоні про скасування протоколу від 4 червня 2015 року № 59 та зобов'язання провести перерахунок пенсії по довідці № 14125/03 від 29.05.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні з урахуванням інших виплат з початкового призначення тобто з 21.04.2011 року на термін довічно, та з урахуванням ст. 37 ЗУ «Про державну службу» 82% від заробітку.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірного рішення та бездіяльності.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 8 липня 2015 року вищенаведений позов було частково задоволено. Скасовано спірне рішення. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, по довідці №14125/03 від 29.05.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України у м. Херсоні, з урахуванням інших виплат, починаючи з 29.05.2015 року, з урахуванням ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (норма, якої діяла на час призначення пенсії) 82% від заробітку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційному порядку вищенаведену постанову не оскаржив.

В апеляційній скарзі УПФ України у м. Херсоні просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу, на підставі норм Закону України «Про державну службу», 21 квітня 2011 року було призначено пенсію в розмірі 82 відсотків від суми заробітної плати.

29 травня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки №14125/03 від 29.05.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України у м. Херсоні.

Протоколом відповідача від 04.06.2015року №59 у проведенні перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на відсутність законодавчих підстав, зазначивши, що у відповідності з приписами ст. 33 ЗУ «Про державну службу» матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати відповідно до переліку складових заробітної плати державних службовців не входить, та відповідно, не враховується для обчислення пенсії. У рішенні комісії також зазначено, що умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII. Відповідно до цієї статті пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/05 «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує за виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата. а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 1 ст.66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу(прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати(доходу), з яких справляються страхові внески(збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу(заробітної плати) враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані(обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведені правові висновки викладено в рішеннях Верховного Суду України (справи №№ 2-430а11, 21-125а13 та 732/48/15-а), які відповідно до ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Окрім того, статтею 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Абазом третім зазначеної статті Закону передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Тобто, відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Вищенаведена правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 8 липня 2015 року № 732/48/15-а.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 8 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні про скасування протоколу від 4 червня 2015 року № 59 та зобов'язання провести перерахунок пенсії по довідці № 14125/03 від 29.05.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні з урахуванням інших виплат з початкового призначення тобто з 21.04.2011 року на термін довічно, та з урахуванням ст. 37 ЗУ «Про державну службу» 82% від заробітку - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /М.П. Коваль/

/Л.П. Шеметенко/