Справа № 2а-2788/10
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. < Текст >Справа № 25742/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача - ОСОБА_1,

суддів - Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши справу у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області про зобов'язання перерахувати та виплатити державну та додаткову пенсію,-

В С Т А Н О В И Л А :

05 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області про визнання дії відповідача по справі незаконними, зобов'язання перерахувати та виплатити їй раніше призначену державну та додаткову пенсії, та доплату до пенсії за період з вересня 2007 року по даний час, виплату яких передбачено статтями 39,50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-12 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2010 року у справі №2а-2788/10 адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії та доплату до пенсії за період з 01 вересня 2007 року по 05 листопада 2010 року у розмірі, встановленому с.39, ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова мотивована тим, що згідно статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам I групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, а також передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком. А відповідно до ст.39 непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Не погодившись із постановою її оскаржило Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області, вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Вказує на те, що при обчисленні щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу по справі Управління Пенсійного фонду керувалось Постановами КМ України №530 від 28 травня 2008 року, №654 від 16 липня 2008 року, № 836 від 26 липня 1996 року. Вважає, що судом не проаналізовано закони про Державний бюджет України на відповідні роки, в яких зазначено розміри видатків, що направляються органам Пенсійного фонду для проведення виплат державних та додаткових пенсій.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є особою яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серії А №415928 та визнана інвалідом І групи, а також постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що стверджується листом відповідача №14063/09 від 02 листопада 2010 року (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Абзацом 2 частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам І групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановами КМ України № 530 від 28.05.2008р., № 836 від 26 липня 1996 року та №654 від 16.07.2008р. всупереч положень ст.ст.39,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМ України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягає с.39, ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України (в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом лише 05 листопада 2010 року.

Посилання позивача на застосування до спірних правовідносин ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на думку колегії суддів є необгрунтованим.

Так, оскільки Закон України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року прийнятий пізніше ніж Закон України «Про пенсійне забезпечення», то він має пріорітет над останнім, а тому у вказаних правовідносинах застосовуються положення ст.46 Закон України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування», за яким пенсія виплачується за минулий час лише нарахована.

Колегія суддів зазначає, що оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Позивачем не надано доказів того, що нею був пропущений строк для звернення до суду з поважних причин. Тому, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог за період з 01 вересня 2007 року по 04 травня 2010 року включно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_2 щодо нарахування та виплати державної пенсії в розмірі, не нижчому десяти мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, та доплати до пенсії як пенсіонеру який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 05 травня 2010 року.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області - задоволити частково, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2010 року у справі №2а-2788/10 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області про зобов'язання перерахувати та виплатити державну та додаткову пенсію - задоволити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області про зобов'язання перерахувати та виплатити державну та додаткову пенсію, та доплату до пенсії за період з 01 вересня 2007 року по 04 травня 2010 року включно - залишити без розгляду.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області щодо відмови нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсію та доплату до пенсії у відповідності до ст.39, ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі Тернопільської області нарахувати та виплатити пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі, не нижчому десяти мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком та доплату до пенсії як пенсіонеру який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 05 травня 2010 року на користь ОСОБА_2 відповідно до ст.39, ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя О.Б. Заверуха

Суддя В.В. Ніколін