Справа № 415/4089/14-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року справа № 415/4089/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Компанієць І.Д., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року у справі № 415/4089/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.11.2014 року звернувся до суду з даним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок, нарахування та виплатити позивачу основної та додаткової пенсії, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.11.2011 року у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про зобовязання вчинити певні дії за період з 01.11.2011 року до 02.05.2014 року включно залишено без розгляду у звязку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Ухвала сторонами не оскаржена, набрала законної сили.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року у справі № 415/4089/14-а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не нарахування та невиплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_2 в розмірі, меншому, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У період з 03.05.2014 року протиправними.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок, нарахування та виплати ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 03.05.2014 року у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції із винесенням нової постанови, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт посилається на норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанову Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Бюджетний кодекс України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що позивачу сплачується основна та додаткова пенсія у розмірі, визначеному законодавством України, виходячи з наявних фінансових ресурсів.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Представником позивача на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2Ю.о. відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІ групи у звязку з захворюванням, яке повязане з ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 435114 від 08.06.2006 року, перебуває на обліку у відповідача та користується правами та пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7 зворотній бік).

Розмір основної та додаткової пенсії виплачується пенсійним органом позивачеві відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (а.с 12).

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити з огляду на наступне.

Відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) - пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону № 796 встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

На кожний рік Законом України «Про державний бюджет України» встановлюється розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058), будь-який інший нормативно-правовий акт, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, відсутній.

У Рішенні № 3-рп від 25.01.2012 року Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

З 16 січня 2014 року набрав чинності Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік», яким визначено принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не встановлено обмеження щодо виплат додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 року діють положення ст. 50 Закону № 796, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 75 мінімальної пенсії за віком.

Законом України № 1622-VIІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67 та встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Закон України № 1622-VIІ прийнято Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року).

Отже, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, необхідно проводити у відповідності до статті 51 Закону № 796 , а з 03 серпня 2014 року - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами та доповненнями).

Отже, при визначенні розміру щомісячної основної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вірно виходив з того, що позивач має право на перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону № 796, розмір якої визначається з мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону № 1058, але у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» терміни застосування положень статей 51, 54 Закону № 796 діяли по 2 серпня 2014 року включно.

Зазначене позбавляє можливості залишення без змін постанови суду першої інстанції щодо невизначення кінцевої дати виплати встановленої судом доплати і призводить до необхідності зміни постанови суду першої інстанції. Вказана зміна обумовлена передчасним вирішенням судом першої інстанції спору на майбутнє, без наявності обєкту судового захисту в момент прийняття судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року при виплаті позивачу основної і додаткової пенсії у спірний період. Однак, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», виплати відповідно до положень статей 50, 54 Закону № 796 слід обмежити періодом з 03.05. 2014 року по 02.08.2014 року включно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік. Відповідно до положення цього пункту норми і положення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд правильно вирішив справу за суттю позовних вимог, але допустив помилку щодо невизначення кінцевої дати здійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії, внаслідок чого постанова суду підлягає зміні у визначенні періоду здійснення перерахунку пенсії.

З огляду на вищезазначене та керуючись ч. 8, 10 ст. 183-2, п. 2 ч. 1 ст. 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року у справі № 415/4089/14-а - змінити.

Третій абзац резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2015 року у справі № 415/4089/14-а після дати «03.05.2014 року» доповнити текстом такого змісту: «по 2 серпня 2014 року включно».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Міронова Г.М.

Судді Компанієць І.Д.

ОСОБА_3