Справа № 2а/0570/13828/2011
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2012-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року справа №2а/0570/13828/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів Чебанова О.О., Старосуда М.І., Юрченко В.П., при секретарі Мартакові О.А., за участю представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області, на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2011 р. у справі № 2а/0570/13828/2011 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 957628 грн. 06 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області звернулось до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про стягнення сум витрат на виплату пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.11.2010 року по 01.02.2011 року в розмірі 957628 грн. 06 коп.

Позивач зазначив, що у звязку з набранням чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні, пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Також зазначив, що п. п. «г», «д» п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на органи Фонду соціального страхування покладені обовязки по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної застрахованій особі внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності (у звязку із втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Вказував, що згідно ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві починаючи з 01.04.2001 року відшкодовують органам Пенсійного Фонду України витрати на виплату пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697, відповідно до частини четвертої пункту 4 якого відшкодуванню підлягають суми допомоги на поховання сім'ям померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію, суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. Вважав, що не включення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську сум таких витрат до складу акту звірки та невідшкодування таких сум порушує права Пенсійного Фонду, оскільки Пенсійний Фонд не зобовязаний самостійно нести такі витрати, тому просив стягнути з Фонду соціального страхування суму зазначених витрат за період з 01.11.2010 року по 01.05.2011 року в розмірі 957628 грн. 06 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2011 року позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про стягнення суми витрат по виплаті пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.11.2010 року по 01.05.2011 року в розмірі 957628 грн. 06 коп. задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області суму витрат на виплату та доставку пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.11.2010 року по 01.05.2010 року, в сумі 8581 грн. 77 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Сторони не погодились з постановою суду першої інстанції та звернулись з апеляційними скаргами. Управління пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення сум по особам, які отримали травму за межами України (8942 грн., задоволено 1318 грн.02 коп.); пенсії у випадку, коли на час смерті годувальника утриманець був працездатним 35068 грн.10 коп.; пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплачені ОСОБА_3 3599 грн.22 коп., задоволено судом 846 грн.98 коп.; відсутнє звернення до Фонду за регрес ними виплатами по ОСОБА_4 -10389 грн.18 коп., задоволено судом 2218,93 грн.; пенсія по втраті годувальника за відсутності родинного зв»язку між померлим годувальником і утриманцем (ОСОБА_5) -1629,96 грн., задоволено судом 1228 грн.57 коп. Просили скасувати постанову суду та постановити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області також не погодилось з постановою та, у свою чергу, також звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначило, що судом безпідставно стягнуто суму допомоги по похованню сім»ям померлих ОСОБА_6, ОСОБА_7 в розмірі 2969 грн.27 коп.; витрати на виплату пенсії ОСОБА_8 в розмірі 846,98 грн.; стягнуто 1228,57 грн. пенсії у зв»язку з втратою годувальника, які було виплачено ОСОБА_9- падчерці померлого ОСОБА_5; також не згодне Відділення зі стягненням 2137,50 грн. відносно ОСОБА_4, оскільки він не звертався з заявою на призначення страхових виплат; не визнає суму пенсій, сплачених постраждалим на виробництві ОСОБА_10, ОСОБА_11 в сумі 1318,02 грн., оскільки трудове каліцтво отримано ними за межами України. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, яку просила задовольнити, та не визнала апеляційну скаргу позивача, доповідь судді-доповідача, вважає, що апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що УПФУ в м. Красноармійську нараховані та виплачені пенсії, призначені у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та направлені на адресу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську акти звірки розрахунків за період з 01.11.2010 року по 01.05.2011 р.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до відшкодування сума витрат в розмірі 957628 грн. 06 коп., а саме:

- витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого за межами України, в сумі 8942 грн.;

- витрати щомісячної державної адресної допомоги в сумі 895000 грн. 33 коп.;

- пенсії у випадку, коли на час смерті годувальника утриманець був працездатний, в сумі 35068 грн. 10 коп.;

- пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплачені ОСОБА_3, в сумі 3599 грн. 22 коп.;

- відсутнє звернення до Фонду за регресними виплатами по ОСОБА_4А.в сумі 10389 грн. 06 коп.;

- допомога на поховання сім'ям померлого в розмірі 2969 грн. 27 коп.;

- пенсія по втраті годувальника за відсутності родинного звязку між померлим годувальником та утриманцем в сумі 1629 грн. 96 коп.(а. с. 27-31).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до заліку суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пенсій особам, які отримали травму за межами України, в розмірі 8942 грн. по особам:

1) ОСОБА_10 в сумі 4471 грн., в тому числі:

- сума пенсії в розмірі 614 грн. 88 коп.;

- сума адресної допомоги в розмірі 3856 грн. 12 коп.

2) ОСОБА_12 в сумі 4471 грн., в тому числі:

- сума пенсії в розмірі 703 грн. 14 коп.;

- сума адресної допомоги в розмірі 3767 грн. 86 коп.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до заліку суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій у випадку, коли на час смерті годувальника утриманець був працездатний, в розмірі 35068 грн. 10 коп. по особам ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську також не прийняло до відшкодування суму пенсії, виплаченої по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_30 в розмірі 3599 грн. 22 коп., в тому числі сума пенсії в розмірі 818 грн. 76 коп., витрати на виплату та доставку пенсії в сумі 28 грн. 22 коп. та адресна допомога в сумі 2752 грн. 24 коп.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно розпорядження УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 14.12.2000 року № 133815 ОСОБА_30призначена пенсія по інвалідності (т. 1 - а.с.14).

Факт отримання інвалідності йому внаслідок нещасного випадку на виробництві підтверджений актом № 1 про нещасний випадок на виробництві та довідкою МСЕК (т. 1 - а.с. 15, 192).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до відшкодування суму пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплаченої ОСОБА_4 на дитину ОСОБА_31 в сумі 10389 грн. 10 коп., в тому числі сума пенсії в розмірі 2137 грн. 50 коп., витрати на виплату та доставку пенсії в сумі 81 грн. 43 коп. та адресна допомога в розмірі 8170 грн. 25 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 22.02.2011 року № 176 заявником пенсії по втраті годувальника є ОСОБА_4, годувальник, який помер внаслідок нещасного випадку ОСОБА_32 причина смерті - трудове каліцтво або профзахворювання, утриманець ОСОБА_31 (т. 1 - а.с. 18, 130, 131-138).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до заліку суми, які виплачені як допомога на поховання сімям померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 2969 грн. 27 коп.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01.11.2010 року до УПФУ в м. Красноармійську Донецької області звернулась ОСОБА_33 з заявою про отримання виплати допомоги на поховання чоловіка ОСОБА_6, який помер 21.10.2010 року.

Згідно витягу з акту огляду МСЕК від 28.02.1995 року № 250773 померлий мав третю групу інвалідності, причиною якої стало трудове каліцтво (т. 1 - а.с. 194).

Згідно розпорядження УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 20.08.2010 року № 101246 отримувачем пенсії по інвалідності, отриманої в наслідок трудового каліцтва або профзахворювання був ОСОБА_6 (т. 1 - а.с. 196).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, 03.02.2011 року до УПФУ в м. Красноармійську Донецької області звернулась ОСОБА_34 з заявою про отримання виплати допомоги на поховання померлого брата ОСОБА_7, який помер 31.01.2011 року.

Згідно витягу з акту огляду МСЕК від 18.01.2011 року № 378557 ОСОБА_7 мав третю групу інвалідності причиною якої стало трудове каліцтво (т. 1 - а.с. 198).

Згідно розпорядження УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 22.01.2011 року № 167993 отримувачем пенсії по інвалідності, отриманої в наслідку трудового каліцтва або профзахворювання був ОСОБА_7 (т. 1 - а.с. 199).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську не прийняло до заліку суми по виплаті та доставці пенсії по втраті годувальника, виплаченої ОСОБА_35 на дитину ОСОБА_9 в сумі 1629 грн. 96 коп., в тому числі сума пенсії в розмірі 1200 грн., витрати на виплату та доставку пенсії в сумі 28 грн. 57 коп. та державна адресна допомога в сумі 2416 грн. 80 коп. за відсутності родинного звязку між потерпілим годувальником та утриманцем.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно розпорядження УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 25.10.2010 року № 148146 заявником пенсії по втраті годувальника є ОСОБА_35, годувальником, який помер у звязку з трудовим каліцтвом або профзахворюванням є ОСОБА_36, утриманцем є ОСОБА_9 (т. 1 - а.с. 202).

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 03.08.2010 року у справі № 2-4016/2010 встановлений факт знаходження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні ОСОБА_36, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08.03.2010 року, УПФУ в м. Димитрові Донецької області зобовязане призначити ОСОБА_35 пенсію на ОСОБА_9 у звязку з втратою годувальника. (т. 1 - а.с. 203-204).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.10.2011 року у справі № 22-1414/2011 ОСОБА_37 відмовлено в призначенні Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську Донецької області одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат у звязку зі смертю годувальника.

Колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, щодо задоволення позову в сумі 1228 грн.57 коп. стосовно падчерки померлого ОСОБА_5, оскільки вона не є дитиною померлого.

Під час розгляду справи місцевим судом встановлено, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачений обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань призначати та виплачувати страхові виплати нерідним дітям померлого від нещасного випадку на виробництві (т. 1 - а.с. 210, т. 2 - а.с. 29 - 31).

Відповідно ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників страхових внесків.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України та Правління Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію.

З набранням чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Тобто, чинним законодавством на відповідача у справі Фонд соціального страхування покладений обовязок щодо відшкодування шкоди при настанні страхового випадку.

Позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплачену ОСОБА_3 в сумі 2599 грн. 22 коп., в тому числі сума пенсії в розмірі 818 грн. 76 коп., витрати на виплату та доставку пенсії в сумі 28 грн. 22 коп. та сума державної адресної допомоги в розмірі 2752 грн. 24 коп.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Про пенсійне забезпечення» розроблений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Цей Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що страхові виплати мають бути пов'язані із страховими випадками, що спричинені ушкодженням здоров'я або професійного захворювання застрахованої особи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, факт отримання інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 підтверджений актом № 1 про нещасний випадок на виробництві та довідкою МСЕК (т. 1 а.с. 15, 192).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, враховуючи наведене та те, що факт отримання інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві підтверджений актом про нещасний випадок на виробництві та довідкою МСЕК, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплачену ОСОБА_3 в сумі 846 грн. 98 коп., такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення витрат по виплаті допомоги на поховання сім'ям померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 2969 грн. 27 коп., колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що є причинний зв»язок між каліцтвом та смертю цих осіб.

Щодо стягнення витрат, повязаних з виплатою та доставкою пенсії ОСОБА_4 на дитину ОСОБА_31 в сумі 10389 грн. 06 коп., в тому числі сума пенсії в розмірі 2137 грн. 50 коп., сума витрат на виплату та доставку пенсії в розмірі 81 грн. 43 коп. та сума адресної допомоги в сумі 8170 грн. 25 коп., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем у справі, згідно протоколу УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 22.02.2011 року № 176 заявником пенсії по втраті годувальника є ОСОБА_4, годувальник, який помер внаслідок нещасного випадку ОСОБА_32, причина смерті - трудове каліцтво або профзахворювання, утриманець ОСОБА_31Є.(т. 1 - а.с. 18, 130, 131-138).

Тобто, позивачем призначена та виплачена пенсія по втраті годувальника непрацездатному члену сім'ї померлого годувальника, тому відповідач неправомірно не приймає до відшкодування зазначені витрати.

Суд правильно дійшов до висновку про неприймання до уваги довід відповідача щодо того, що відносно заявника ОСОБА_4 вирішується питання про позбавлення батьківських прав, оскільки пенсія по втраті годувальника у спірних взаємовідносинах призначена не ОСОБА_4, а дитині померлого годувальника ОСОБА_31

Як вбачається з позовної заяви, вона містить, також, вимогу про стягнення з відповідача сум витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого за межами України в сумі 8942 грн., в тому числі сума пенсії в розмірі 1218 грн. 02 коп. та сума державної адресної допомоги в розмірі 7623 грн. 98 коп.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно п. «а» ст. 27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Згідно п. 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI цього Закону встановлено, що вся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Таким чином, обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від сплати Фонду страхових внесків підприємств, на яких ушкоджене здоров`я потерпілого.

Як вбачається з абз.. 7 пункту 3 розділу XI Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці», які ліквідуються.

Згідно ст. 2 Угоди «Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків», підписаної 09.09.1994 року між частиною держав колишнього СРСР, відшкодування шкоди, завданої працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я (у тому числі при настанні втрати працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівниками трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони), смерті здійснюється роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника в момент одержання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.

Роботодавець, відповідальний за завдання шкоди, здійснює її відшкодування відповідно до свого національного законодавства.

Як вбачається з зазначеної норми Закону, вона регулює відносини, які є предметом спору у цій справі та пов'язані з відшкодуванням витрат ПФУ, понесених у зв'язку з виплатою пенсій особам, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві на території інших республік СРСР до проголошення Україною незалежності.

Згідност. 1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, тому позовна заява в частині стягнення з відповідача суми витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого за межами України, в сумі 1318 грн. 02 коп. підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування витрат по виплаті пенсії в сумі 35068 грн. 10 коп. у випадку, коли на час смерті годувальника утриманець був працездатний, суд правильно врахував наступне.

Ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

- діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

- жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

- інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

-неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

- непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи на час смерті годувальника утриманці, яким призначені та виплачені пенсії у звязку з втратою годувальна, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, були працездатними.

Враховуючи наведене, та те, що особи, яким призначені та виплачені пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання були працездатні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат по виплаті та доставці пенсій таким особам в сумі 35068 грн. 10 коп. такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача сум виплаченої адресної допомоги, суд першої інстанції вірно врахував наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення» запроваджена державна адресна допомога, яка сплачується у разі, якщо розмір пенсії не досягає встановленого відсотка прожиткового мінімуму.

За своєю суттю адресна допомога форма соціальної допомоги, яку держава надає персонально малозабезпеченим працездатним чи непрацездатним громадянам, враховуючи потреби конкретної людини. «Адресність» допомоги полягає в тому, що її отримує конкретна людина, яка має право на неї відповідно до встановлених законодавством критеріїв і довела це право через надання відповідних документів. Адресність забезпечує ефективність допомоги.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 встановлено, що в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Тобто, фактично вказаною постановою встановлена доплата до мінімального розміру пенсії шляхом надання адресної допомоги.

Згідно пункту 4 вказаної постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Порядок визначення розміру щомісячних страхових виплат визначається статтею 34 цього Закону, якою передбачено, зокрема, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

З аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що виплата щомісячної адресної державної допомоги не входить до переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом страхування від нещасних випадків на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З положень ст.. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вбачається, що законом прямо не передбачений обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати Пенсійному фонду витрати, повязані з виплатою державної адресної допомоги.

Згідно пункту 4 вищевказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно - правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду в виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, зазначеним Порядком визначений виключний перелік сум, які приймаються до заліку для відшкодування видатків Фонду страхування від нещасних випадків і серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду, відсутній такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату і доставку.

У сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності таким законом є ОСОБА_15 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким не передбачене здійснення виплати щомісячної державної адресної допомоги до пенсії за рахунок коштів Фонду.

Згідно статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі, якщо сукупність виплат, зазначених в частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами, не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Відповідні законодавчі акти щодо доплати особам, які отримують пенсії по інвалідності менше ніж мінімальний розмір пенсії, не приймалися.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області залищити без задоволення..

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2011 р. у справі № 2а/0570/13828/2011 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області суму витрат на виплату та доставку пенсій, призначених у звязку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.11.10 року по 01.05.11 року в сумі 4383 грн. 93 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України у 20-денний строк з дати виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 17.01.2012 року.

Головуючий О.О. Чебанов

Судді М.І. Старосуд

ОСОБА_38