Справа № 2а-6515/10/1570
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 р. Справа № 2а-6515/10/1570

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Турецької І.О.

- Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року за заявою Приватного підприємства «Діоніс» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа по справі №2а-6515/10/1570 до виконання

ВСТАНОВИЛА:

До суду від Приватного підприємства «Діоніс» надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа від 13.03.2015 року, у зв'язку з тим, що відповідачем на сьогоднішній час у зв'язку з технічними причинами поновлення сум по даній справі у КОР не здійснено та бюджетне відшкодування з ПДВ на користь позивача не відбулось.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року заяву Приватного підприємства «Діоніс» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа від 13.03.2015 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом по справі №2а-6515/09/1570 до виконання.

Поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа від 13.03.2015 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом по справі №2а-6515/09/1570.

В апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області просить скасувати вищенаведену ухвалу, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач - стягувач з поважних причин пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, у зв'язку з чим строк його пред'явлення до виконання підлягає поновленню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п.1 ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження").

Також, відповідно до ст. 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з частинами другою, третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, та статті 124 Конституції України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Приписами ч.2 ст.8 КАС України, передбачено, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

У рішенні від 25.07.2013 року у справі «Хворостяной та інші проти України», з посиланням на рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський Суд з прав людини констатував порушення п.1 статті 6 Конвенції та статті 12 Першого протоколу до Конвенції у зв'язку з тривалим невиконанням рішень, ухвалених на користь заявників. Суд також вважає, що мало місце порушення статті 13 Конвенції, оскільки заявники не мали ефективного засобу юридичного захисту, за допомогою якого вони могли б отримати відшкодування шкоди, завданої таким невиконанням.

Як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року адміністративний позов Приватного підприємства «Діоніс» задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси №/0 від 04.03.2010 року та №/1 від 13.05.2010 року, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України в Одеській області на користь Приватного підприємства "Діоніс" заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за травень 2008 року, за червень 2008 року та за червень 2009 року, у розмірі 215210,13 грн., стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України в Одеській області на користь Приватного підприємства "Діоніс" сплачене державне мито в розмірі 3,40 грн..

Із відповіді податкового органу №2226/10/15-52-15-04 від 05.06.2015 року, вбачається,що станом на 05.06.2015 року у зв'язку із технічними причинами поновлення сум, по справі №2а-6515/10/1570 у КОР не здійснено та бюджетне відшкодування з ПДВ по зазначеній справі також не здійснювалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками суду першої інстанції, що заявником були зазначені причини, які свідчать про спрямованість дій на виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Отже, причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: І.П. Косцова

Суддя: І.О.Турецька