Справа № 2а-0770/2082/11
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/2082/11
Рядок статзвіту № 3.1.3
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Фантич В. В.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: ОСОБА_2 - начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області - не зявився,

відповідача 2: Державного Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області, представник - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та до Державного Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області про визнання протиправною відмову в проведенні реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 07.11.2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 листопада 2011 року.

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та до Державного Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області про визнання протиправною відмову субєкта владних повноважень - Тячівського районного УГІРФО УМВС України в Закарпатській області провести реєстрацію сина - ОСОБА_3 за місцем постійної реєстрації матері: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13; зобовязання субєкта владних повноважень - Тячівського районного УГІРФО УМВС України в Закарпатській області в особі начальника ОСОБА_2 зареєструвати сина - ОСОБА_3 за місцем постійної реєстрації матері: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13.

В судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Стверджувала, що незважаючи на численні звернення до начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 з проханням зареєструвати її сина - ОСОБА_3 (2010 р.н.) за місцем її постійної реєстрації: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13, та намагання подати вказаній посадовій особі всіх необхідних та передбачених чинним законодавством документів, отримала категоричну та необґрунтовану відмову у проведенні такої реєстрації.

Відповідач 1 та представник відповідача 2 в судове засідання повторно не зявилися, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Крім того, письмових пояснень щодо позовних вимог на вимогу суду не подали.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідка, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

09 березня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області із усним проханням надати перелік необхідних документів для проведення реєстрації місця проживання її сина та з письмовою заявою (зареєстрованою 10 березня 2011 року) про реєстрацію місця проживання її дитини - ОСОБА_3 за адресою її реєстрації (Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13).

Допитаний у судовому засіданні за клопотання позивача свідок - ОСОБА_4, підтвердив, що незважаючи на вищезазначене прохання його дружини ОСОБА_1, начальником Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 було в усній формі відмовлено позивачці у проведенні такої реєстрації та повідомленні переліку необхідних для її проведення документів.

10 травня 2011 року ОСОБА_1 повторно звернулась до начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 із заявою, в якій просила надати їй офіційну відмову, оформлену у письмовому вигляді, у проведенні реєстрації місця проживання її дитини із зазначенням причин останньої.

На вказану заяву відповідачем 1 було надано відповідь (лист Вих. №1069 від 13.05.2011 року), в якій зазначено, що особистого звернення ОСОБА_1 щодо реєстрації її сина у Секторі громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області жодного разу зареєстровано не було. Крім того, повідомлено, що для здійснення такої реєстрації позивачці необхідно особисто звернутися до Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та надати наступні документи:

- заяву про реєстрацію місця проживання;

- 2 примірники талона реєстрації за місцем проживання;

- свідоцтво про народження дитини.

Зібравши передбачені законодавством України та визначені у вищезазначеній відповіді документи, необхідні для проведення реєстрації, ОСОБА_1 знову звернулася до начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 із прохання зареєструвати місце проживання її сина.

Незважаючи на вказане, за твердженням позивач, що також підтверджується показами свідка, допитаного в судовому засіданні, 01 червня 2011 року ОСОБА_2 було вкотре відмовлено в усній формі у проведенні такої реєстрації, аргументуючи необхідністю додатково до поданої ОСОБА_1 заяви, 2 примірників талона реєстрації за місцем проживання, свідоцтва про народження дитини та квитанції про сплату державного мита, надати домову книгу. Крім того, зареєструвати отримання вказаного переліку документів відповідач 1 відмовився.

Ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 160 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-III, встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Порядок проведення реєстрації місця проживання громадян України регулюється Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382-IV.

Згідно із ст. 3 зазначеного закону, вільний вибір місця проживання чи перебування - це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати.

Ст. 6 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для реєстрації місця проживання особа подає:

- письмову заяву. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до уповноваженого органу, реєстрація може бути здійснена за зверненням іншої особи на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку;

- паспортний документ. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України. Іноземець та особа без громадянства додатково подають посвідку на постійне або тимчасове проживання;

- квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

- два примірники талона зняття з реєстрації.

Ч. 3 зазначеної статті чітко вказано, що забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Таким чином, вимоги відповідача 1 щодо необхідності надання для проведення реєстрації домової книги є такими, що суперечать чинному законодавству.

Крім того, законодавчо передбачено, що єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи є її заява про реєстрацію місця проживання (ч. 4 ст. 6 Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Як підтверджено матеріалами справи, позивачем було подано до Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області таку заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем покладеного на нього Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" обовязку призводить до порушення прав позивачів. За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. При поданні адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3,40 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області та до Державного Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області про визнання протиправною відмову в проведенні реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову начальника Сектору громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 провести реєстрацію сина - ОСОБА_3 за місцем постійної реєстрації матері: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13.

3. Зобовязати Сектор громадянств імміграції та реєстрації фізичних осіб Тячівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області зареєструвати сина - ОСОБА_3 за місцем постійної реєстрації матері: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Буштино, вул. Б. Хмельницького, 13.

4. Судові витрати у сумі 3,40 грн. стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ващилін Р. О.