Справа № 823/1749/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року справа № 823/1749/15

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Звенигородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Звенигородська ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1, в дохід бюджету, заборгованості по єдиному податку в розмірі 1 206,84грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в органах державної податкової служби, як платник податків та зборів до бюджету. Всупереч вимог чинного законодавства відповідач не виконує свої податкові зобовязання, внаслідок чого за ним обліковується податковий борг по єдиному податку на загальну суму 1 206,84грн., який Звенигородська ОДПІ просить стягнути в судовому порядку.

Позивач в судове засідання представника свого не направив, натомість надіслав клопотання в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи за відсутності представника інспекції.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою зазначеною у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця: 20200, Черкаська обл., Звенигородський р-н., АДРЕСА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, представника не направив, заперечення на позов не надав. 07.08.2015 р. на адресу суду повернувся рекомендований лист, яким ФОП ОСОБА_1 направлялася повістка про виклик в судове засідання на 19.08.2015 р. з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець Звенигородською РДА Черкаської області 30.10.2006 р., за ідентифікаційним номером НОМЕР_1 (а.с.24) та перебуває на обліку, як платник податків і зборів з 01.11.2006 р. за № 224 в ДПІ у Звенигородському районі, що підтверджується довідкою від 01.11.2006 р. № 346 (а.с.25).

13.09.2012 р. ОСОБА_1 подав до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності, згідно з якою було обрано ставку єдиного податку 19% до розміру мінімальної заробітної плати та ІІ групу платників єдиного податку (а.с.8).

З вищевказаної заяви вбачається, що відповідач обрав наступні види підприємницької діяльності:

- виробництво інших меблів (КВЕД 31.09);

- виробництво кухонних меблів (КВЕД 31.02);

- інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (КВЕД 47.19).

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 Податкового кодексу України та на підставі поданої заяви, 13.09.2012 р. відповідачу було видано свідоцтво серії А № 576280 платника єдиного податку (а.с.10).

Так, рішенням Звенигородської міської ради Черкаської області від 26.06.2013 р. № 33-1/VI (а.с.12-17) затверджено ставки єдиного податку на 2014 рік для першої та другої групи субєктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності на території м. Звенигородка. Відповідно до вказаного рішення, фізичні особи-підприємці, які відносяться до ІІ групи платників єдиного податку сплачують ставку єдиного податку від 2% до 20% розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня податкового (звітного) періоду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VIІ від 16.01.2014 р. встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2014 рік, а саме: у місячному розмірі з 1 січня 1 218,00грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 повинен був сплачувати до місцевого бюджету щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця 234,60грн. єдиного податку у 2014 році (1218,00грн. х 20% = 121,80грн.).

Згідно розрахунку суми боргу (а.с.4), станом на час звернення з позовом до суду розмір заборгованості відповідача по сплаті єдиного податку за період з лютого по червень 2014 року становить 1 206,84грн.

У звязку з несплатою податкового зобовязання, Звенигородською ОДПІ на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» від 27.08.2014 р. № 139-19 на суму 1 694,04грн. Вказана вимога була повернута до податкового органу з відміткою на конверті - «за закінченням терміну зберігання».

У визначені законом терміни відповідач податкову вимогу не оскаржив, а загальну суму податкового боргу по єдиному податку в розмірі 1 206,84грн. не сплатив, що спонукало податковий орган звернутися до суду для стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку.

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. № 2755-IV (надалі ПК України).

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд також зазначає, що підпунктом 10.1.2 п.10.1 ст. 10 ПК України передбачено, що до місцевих податків і зборів належить єдиний податок.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку, що передбачено п. 299.1 ст. 299 ПК України.

Пунктом 291.4. ст. 291 ПК України зазначено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до другої групи відносяться фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; - обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Пунктом 293.1 ст. 293 ПК України визначено, що ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, що передбачено п. 293.2 зазначеної статті.

У відповідності до п. 294.1 ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (п.295.1 ст. 295 ПК України).

Пунктом 300.1 ст. 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 у встановлені законом строки суму податкового боргу по єдиному податку на загальну суму 1 206,84грн. не сплатив, а податкову вимогу не оскаржив, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету через Звенигородську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Черкаській області податковий борг по єдиному податку на загальну суму 1 206 (одна тисяча двісті шість) грн. 84 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань