Справа № 823/1746/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року справа № 823/1746/15

12 год. 00 хв.м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Педані О.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_2 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та зобов'язання державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області вчинити дії у вигляді надання податкової знижки згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, шляхом перерахування належних грошових коштів відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оплата послуг репродуктивних технологій, наданих подружжю, зокрема, дружині позивача, здійснювалась позивачем в інтересах подружжя, а саме: позивачу та його дружині - ОСОБА_3, за згодою від 05.03.2014 року, за рахунок спільних коштів подружжя (отриманої заробітної плати). За їх спільним рішенням дружина не скористалась правом на податкову знижку у 2015 році. Позивач зазначає, що висновок відповідача щодо відсутності у нього та у його дружини права скористатися податковою знижкою і, відповідно, відсутності відповідача обов'язку виконувати положення п. 8 ст. 179 Податкового кодексу України, є неправомірним, порушує права позивача, а тому Податковий орган зобов'язаний згідно із ПК України надати податкову знижку.

В судовому засіданні 14.08.2015 року позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. 20.08.2015 року позивач в судове засідання не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначає, якщо дії із допоміжних репродуктивних технологій проводяться із жінкою, то скористатися правом щодо включення до податкової знижки оплати допоміжних репродуктивних технологій може платник податку - жінка, тому позивач - ОСОБА_2 (чоловік) не може скористатись правом на отримання податкової знижки.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (дружина позивача) звернулися 05.03.2014 року в Медичний центр «Клініка репродуктивного здоровя Лада» для надання медичної послуги із використанням допоміжних репродуктивних технологій та перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки (ПЕ), що підтверджується відповідним договором № 05/3-1 від 05.03.2014 року.

В матеріалах справи міститься спільна заява, підписана ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (дружина позивача) про здійсненню штучного запліднення методами допоміжних репродуктивних технологій ЕКО, ИКСИ.

Між позивачем та його дружиною, з одного боку, Медичним центром «Клініка репродуктивного здоровя Лада», з іншого боку, складено додаток № 1 до договору надання медичної послуги із використанням допоміжних репродуктивних технологій та перенесення ембріона (ембріонів) у порожнину матки (ПЕ) № 05/3-1 від 05.03.2014 року, згідно з яким вартість медичної послуги складає разом з ПДВ 17827 грн. 50 коп., що також підтверджується рахунком на оплату 1435.7 від 05.03.2014 року.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 463 від 05.03.2014 року позивачем сплачені грошові кошти в сумі 17827 грн. 50 коп. в якості оплати послуг за основним договором. Крім того, позивачем сплачені грошові кошти за отримані додаткові послуги на загальну суму 8090 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів № 1168 від 26.05.2014 року, № 766 від 07.04.2014 року та № 768 від 07.04.2014 року.

Позивачем 16.02.2015 року, як фізичною особою подано до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік (далі по тексту декларація).

Згідно рядка 01, ІІ розділу «Доходи, які включають до загального річного оподаткованого доходу» декларації, Позивачем отримано дохід в розмірі 120199 грн. 10 коп.

В червні 2015 року позивач отримав від відповідача довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи від 04.06.2015 року за № 14811/23-01-17-0714 та лист від 04.06.2015 року за № 14887/23-01-17-0714, згідно з яким державна податкова інспекція у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області відмовила позивачу в праві на отримання податкової знижки, яка передбачена пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, в звязку з тим, що вказаною податковою знижкою може скористатися виключно жінка.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в березні, квітні та травні 2014 року позивачем були здійснені витрати на оплату допоміжних репродуктивних технологій на загальну суму 25917 грн 50 коп.

Як вже було встановлено судом та не заперечується сторонами, замовлення на отримання послуг були підписані особисто позивачем.

Позивачем 16.02.2015 року, як фізичною особою, була подана до податкового органу податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік.

З поданої декларації вбачається, що у зв'язку з використанням права на податкову знижку, сума податкових зобов'язань за 2014 рік повинна бути зменшена на 3962 грн 43 коп.

У відповідності до пп. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова знижка - це документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати.

Відповідно до пп. 166.4.3. п. 166.4. ст. 166 Податкового кодексу України, встановлено, що платник податку має право скористатись податковою знижкою до кінця податкового року, наступного за звітним. У разі, якщо платник не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.

Згідно із ст. 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. Перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки, визначено у п. 166.3 ст. 166 ПКУ. До даного переліку включається сума витрат платника податку на оплату допоміжних репродуктивних технологій згідно з умовами, встановленими законодавством, але не більше ніж сума, що дорівнює третині доходу у вигляді заробітної плати за звітний податковий рік (пп. 166.3.6 п. 166.3 ст. 166 ПК України).

Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації (пп. 166.1.2 п. 166.1 ст. 166 Податкового кодексу України).

У відповідності до пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 Податкового кодексу України, до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема, квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Відповідно до положень ч. 7 ст. 281 Цивільного кодексу України, повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.

Положеннями ст. 48 Основ законодавства України про охорону здоров'я передбачено, що застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Відповідач наполягає, що в даному випадку, при штучному заплідненні донором є чоловік, а платником податку, який має право на податкову знижку - жінка, з якою проводиться така дія.

Таким чином, оскільки дії із допоміжних репродуктивних технологій проводились із жінкою, дружиною позивача, відповідач прийшов до висновку, що саме дружина позивача, має право на зарахування до податкової знижки витрат на оплату вказаних послуг.

Суд вважає дані доводи відповідача помилковими та зазначає, що у відповідно до ст.51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Частиною 1, ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, у тому числі, заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України, передбачено, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено

Відповідно до ст.90 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Отже, Сімейне право закріплює принцип спільності майна подружжя, який означає об'єднання майна чоловіка і жінки (повністю або в певній частини) в єдину майнову масу та встановлення ряду спеціальних правил щодо його володіння, користування та розпорядження. Режим спільності майна подружжя означає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, вважається спільним, якщо інше не встановлено домовленістю сторін; подружжя має рівні права щодо майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності; майно належить подружжю без визначення часток кожного з них у праві власності; права подружжя на майно визнаються рівними незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); до тих пір, поки не буде доведено протилежне, вважається, що кожен з подружжя, який здійснює правочини щодо розпорядження спільним майном, діє в інтересах подружжя.

Враховуючи матеріали справи та норми закону, суд приходить до висновку, що позивач діяв в інтересах подружжя, оплата послуг репродуктивних технологій, наданих дружині позивача підтверджується згодою від 07.04.2014 року, оплата отриманих дружиною послуг репродуктивних технологій відбулась за рахунок коштів подружжя, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів.

Крім того, суд звертає увагу, що за згодою позивача медичним закладом дозволено взяти участь у процедурі ДРТ (штучне запліднення), що було відображено у відповідній згоді від 07.04.2014 на послуги медичного закладу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що дружина позивача за їх спільним рішенням не скористалась правом на податкову знижку у 2014 році за місцем своєї податкової реєстрації.

Так, за загальним правилом, платниками податків є суб'єкти податкових правовідносин, на яких за наявності об'єкта оподаткування покладено певний комплекс, як податкових та і загальних обов'язків, і прав, установлених законодавством, в тому числі, Сімейним кодексом України, а податкова знижка надається платнику податку, а не об'єкту оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновком відповідача щодо відсутності у позивача, права скористатися вищезазначеною податковою знижкою і, відповідно, відсутності у Податкового органу обов'язку виконувати положення п. 8 ст. 179 Податкового кодексу України, а відтак - приходить до висновку про наявність правових підстав для надання податкової знижки позивачу.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12. 2014 року по справі № 826/15727/14 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 року по справі № К/800/829/15.

Щодо позовних вимог про зобов'язання державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області вчинити дії у вигляді надання податкової знижки згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, шляхом перерахування належних грошових коштів відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (далі-також «Рекомендація R (80)22), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень-єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області вчинити дії у вигляді надання податкової знижки згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій, шляхом перерахування належних грошових коштів відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не можуть бути задоволені.

В цій частині вимог суд вважає за доцільне відповідно до вимог ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та зобовязати державну податкову інспекцію у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_2 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Згідно частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не доказав правомірності прийняття свого рішення про відмову в укладені договору, а тому позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області, що полягають у відмові на отримання податкової знижки ОСОБА_2 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Зобовязати державну податкову інспекцію у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області повторно розглянути питання надання податкової знижки ОСОБА_2 згідно вимог пп. 166.3.6 ст. 166 Податкового кодексу України на оплату допоміжних репродуктивних технологій відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. відповідно до квитанції № 0.0.407462961.1 від 10.07.2015.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст постанови виготовлений 25.08.2015.