Справа № 803/1844/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

18 серпня 2015 року Справа № 803/1844/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 (далі відповідач1, уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач2, Фонд), в якому просить визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду щодо обмеження на час тимчасової адміністрації операцій з виплати коштів за поточними рахунками позивача, зобовязати відповідача1 і відповідача2 скасувати обмеження операцій з виплати коштів та провести виплати належних ОСОБА_3 сум коштів за поточними рахунками.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач по справі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» не є субєктом владних повноважень, оскільки відповідно до ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наслідками запровадження тимчасової адміністрації є призупинення всіх повноважень органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Вказує на те, що банк, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, є юридичною особою. Тобто, фактично уповноважена особа діє як виконавчий орган банку, а не як субєкт владних повноважень, що здійснює владні управлінські функції по відношенню до банку як підконтрольної установи.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідач2 в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно пункту першого частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що підставою для закриття провадження у справі є неналежність справи до юрисдикції адміністративного суду (непідвідомчість суду).

Як передбачено частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 цього ж Кодексу справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка судом правильності його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, прийнятих або вчинених при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем по справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк».

Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VІ (далі Закон України №4452-VІ) уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 2 ст.3 вищевказаного Закону України №4452-VІ визначено, що фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ч.5 ст. 34 Закону України №4452-VІ під час здійснення тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Згідно ч.2, 3 ст.6 Закону України №4452-VІ фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами. Фонд видає нормативно-правові акти у формі інструкцій, положень, правил.

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації (ч.1 ст.35 Закону України №4452-VІ).

З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку (ч.1, 2 Закону України).

Згідно п.1 ч.2 ст.37 Закону України №4452-VІ уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, а згідно п.2 ч.3 вказаної статті на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду видає накази та розпорядження, дає доручення, обовязкові до виконання працівникам банку.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави прийти до висновку, що відповідач1 є субєктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, що вбачається з повноважень, якими він наділений, а тому вказаний спір є публічно-правовим та таким, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Така правова позиція викладена також в п.25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена.

ОСОБА_5Плахтій

Ухвала в повному обсязі складена 25 серпня 2015 року.