Справа № 730/758/15-а
Суддя: Тіслюк І. І.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/758/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни цивільну справу за позовом управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги,-

встановив:

Управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просить винести судове рішення про стягнення з останньої надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, що виплачені їй як особі, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтуваннz позову позивач посилається на те, що управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації здійснює призначення та виплату державної допомоги сімям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, одноразової матеріальної допомоги інвалідам та непрацюючим малозабезпеченим особам та особам, які проживають разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, компенсаційних виплат фізичним особам, які надають соціальні послуги, а також інших видів державної допомоги відповідно до законодавства України.

30.01.2006 р. до управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації звернулася ОСОБА_1 за призначенням державної соціальної допомоги на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як інваліда з дитинства.

На підставі її заяви у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» їй була призначена державна соціальна допомога на дитину ОСОБА_2 на період з 30.01.2006 по 27.03.2020 роки та надбавка на догляд за дитиною-інвалідом з 30.01.2006 по 27.03.2020 роки, тобто до набуття ним повноліття.

Вказану допомогу та надбавку на догляд ОСОБА_1 отримувала з 30.01.2006 по 31.03.2015 роки.

У березні 2015 року управління отримало документи від Батуринської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату про те, що ОСОБА_2 перебував з 09.2009 року по 02.2015 року на неповному утриманні у Батуринській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернаті І-II ступенів і що 09.02.2015 р. він зник і місце його знаходження невідоме.

Пунктом 3.13 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 року № 226/293/169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2002 року за № 466/6754, передбачено, що у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати надбавки на догляд, одержувачі допомоги зобовязані повідомити про це управління соціального захисту населення. Зняття надбавки на догляд у таких випадках проводиться з місяця, наступного за тим, в якому виникли ці обставини.

ОСОБА_1 під час подання заяви за спеціальною формою про призначення усіх видів соціальної допомоги була попереджена і зобовязувалася повідомити управління про зміну її майнового стану про відмову у призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги (повернення надміру нарахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи. Тому вона повинна була повідомити про те, що її син, ОСОБА_2, був зарахований вихованцем до школи-інтернату з 28.08.2009 р. та перебував на її утриманні не постійно, а тільки під час канікул. В звязку з цим надбавка на догляд за дитиною-інвалідом повинна була призначатися тільки на період канікул.

Отже, за період з 28.08.2009 р. по 09.02.2015 р. з вказаних причин державні грошові кошти нараховувались ОСОБА_1 необґрунтовано і виникла переплата на загальну суму 19847,70 грн., і ці грошові кошти підлягають поверненню на рахунок управління соціального захисту населення.

31.03.2015 року ОСОБА_1 направлений лист про припинення виплати допомоги та запропоновано самостійно у відповідності до чинного законодавства повернути надміру виплачені кошти.

02.04.2015 року ОСОБА_1 написала заяву про те, що вона зобовязується щомісячно вносити на рахунок управління кошти в сумі 300,00 грн. до повного погашення надміру нарохованої соціальної допомоги, але грошових коштів жодного разу не внесла, а також згодом повідомила управління соціального захисту населення про відмову сплатити надміру виплачені кошти.

На час розгляду даної справи на рахунок управління кошти не надходили. Вказані обставини спонукали управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримала.

Відповідач позов визнала. Вона пояснила, що дійсно після звернення з заявою до управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації про нарахування їй як матері дитини-інваліда соціальної допомоги, її син, ОСОБА_2, був зарахований вихованцем до Батуринської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату з 28.08.2009 р. та перебував на її утриманні не постійно. 09.02.2015 р. син зник і місце його знаходження невідоме.

Однак вона не звернула уваги на те, що під час оформлення заяви про призначення соціальної допомоги вона поставила підпис, підтверджуючий те, що вона ознайомлена з своїми обов`язками про повідомлення відповідні органи про зміни її майнового стану, що можуть відбутися у майбутньому, і в яких випадках може бути припинено виплату соціальної допомоги. Не заперечувала, що буде сплачувати вказану у позові грошову суму поступово, оскільки вона пенсіонерка і отримує лише 300 грн.

З`ясувавши правові позиції сторін, об'єктивно оцінивши докази на обґрунтування доводів у позові, враховуючи зміст заперечень, надісланих до суду відповідачем, суд встановив такі фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації здійснює призначення та виплату державної допомоги сімям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, одноразової матеріальної допомоги інвалідам та непрацюючим малозабезпеченим особам та особам, які проживають разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, компенсаційних виплат фізичним особам, які надають соціальні послуги, а також інших видів державної допомоги відповідно до законодавства України.

30.01.2006 року до управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації звернулася ОСОБА_1 за призначенням державної соціальної допомоги на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як інваліда з дитинства.

На підставі її заяви та повідомлених даних про майновий стан, у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» їй була призначена державна соціальна допомога на дитину ОСОБА_2 на період з 30.01.2006 р. по 27.03.2020 р. та надбавка на догляд за дитиною-інвалідом з 30.01.2006 р. по 27.03.2020 р., тобто до набуття ним повноліття.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» надбавка на догляд за дитиною-інвалідом призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються, не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом.

Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом установлюється в розмірі: на дитину-інваліда віком до 6 років - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, на дитину-інваліда віком від 6 до 18 років - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Вказану допомогу та надбавку на догляд ОСОБА_1 отримувала з 30.01.2006 по 31.03.2015 роки.

У березні 2015 року управління отримало документи від Батуринської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату про те, що ОСОБА_2 перебував на неповному утриманні у Батуринській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат І-II ступенів в період з 09.2009 по 02.2015 роки і що 09.02.2015 р. він зник і місце його знаходження невідоме.

Пунктом 3.13 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 р. № 226/293/169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2002 р. за № 466/6754 передбачено, що у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати надбавки на догляд, одержувачі допомоги зобовязані повідомити про це управління соціального захисту населення. Зняття надбавки на догляд у таких випадках проводиться з місяця, наступного за тим, в якому виникли ці обставини.

ОСОБА_1 під час подання заяви за спеціальною формою про призначення усіх видів соціальної допомоги була попереджена і зобовязувалася повідомити управління про зміну її майнового стану про відмову у призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги (повернення надміру нарахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи. Тому вона повинна була повідомити про те, що її син ОСОБА_2 був зарахований вихованцем до школи-інтернату з 28.08.2009 р. та перебував на її утриманні не постійно, а тільки під час канікул. В звязку з цим надбавка на догляд за дитиною-інвалідом повинна була призначатися тільки на період канікул.

Отже, за період з 28.08.2009 р. по 09.02.2015 р. з вказаних причин державні грошові кошти нараховувались ОСОБА_1 необґрунтовано і виникла переплата на загальну суму 19847,70 грн., і ці грошові кошти підлягають поверненню на рахунок управління соціального захисту населення.

31.03.2015 року ОСОБА_1 направлений лист про припинення виплати допомоги та запропоновано самостійно у відповідності до чинного законодавства повернути надміру виплачені кошти.

02.04.2015 року ОСОБА_1 написала заяву про те, що вона зобовязується щомісячно вносити на рахунок управління кошти в сумі 300,00 грн. до повного погашення надміру нарохованої соціальної допомоги, але грошових коштів жодного разу не внесла, а також згодом повідомила управління соціального захисту населення про відмову сплатити надміру виплачені кошти.

На час розгляду даної справи на рахунок управління кошти не надходили.

Отже, позов управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації є правомірним і підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.17-19, 104-107, 162 КАС України, суд,-

постановив:

Позов управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь управління соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації (р/р 1911, , МФО 853592 УДКСУ у Борзнянському районі Чернігівської області), 19847,70 грн., що надміру виплачені їй на догляд за дитиною-інвалідом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_3