Справа № 2а-0770/2862/11
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/2862/11
Ряд стат. звіту № 3.3
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року місто Ужгород

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі т.в.о. начальника прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про затримання і примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Разом з позовною заявою позивачем та відповідачем по справі подано до суду заяву, в якій просять справу розглянути без їх участі в порядку письмового провадження. Таким чином розгляд справи судом здійснюється в порядку письмового провадження.

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі т.в.о. начальника прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 звернувся з позовом до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання і примусове видворення за межі території України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2011 року, відповідач ОСОБА_3 був переданий на територію України від представників Прикордонної поліції Словацької Республіки, на виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, в порядку прискореної процедури реадмісії, в звязку з порушенням ним українсько-словацького кордону 09.08.2011 року на ділянці відділу прикордонної служби Паладь Комаровці Чопського прикордонного загону.

Після притягнення до адміністративної відповідальності, 18 серпня 2011 року, начальником Чопського прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про добровільне видворення за межі України, останньому роз'яснено, що він зобов'язаний покинути територію України в термін до 23 серпня 2011 року.

Однак, відповідач добровільно територію України не покинув, грубо ігноруючи законодавство України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців і осіб без громадянства, 23.08.2011 року, незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон з України в Словаччину на ділянці прикордонної служби Паладь Комаровці Чопського прикордонного загону. Після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 25.08.2011 року переданий на територію України на виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб.

Разом з позовною заявою позивачем та відповідачем по справі подано до суду заяву, в і якій просять справу розглянути без їх участі в порядку письмового провадження та допустити до негайного виконання постанову суду. В заяві відповідача громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено, що він із позовними вимогами погоджується.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку що відповідач не виконав вимогу ст. 32 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства якою іноземець зобов'язаний покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення та згідно цієї ж статті підлягає примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду.

Згідно із ст. 32 зазначеного закону органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби Безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави. Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Приймаючи вищевикладене, а також те що у відповідності до Збірника інформації по країнах походження і юридичних матеріалів для використання в процедурі визначення статусу біженця УВКБ ООН ОСОБА_2 не є країною, де вчинюються злочини проти осіб, при поверненні особи до країни походження його життю нічого не загрожує, керуючись ч. 2 ст. 29 Конституції України, де встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленому законом.

За наведених обставин, позовні вимоги про затримання та примусове видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки протиправна поведінка відповідача суперечить інтересам забезпечення безпеки України, з метою захисту прав, інтересів громадян України та з метою недопущення уникнення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусового видворення, суд приходить до переконання, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.256 КАС України слід допустити негайне виконання постанови.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в особі т.в.о. начальника прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Затримати громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до дванадцять місяців, з розміщенням в пунктах тимчасового перебування іноземці та осіб без громадянства Міністерства внутрішніх справ України.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови в частині примусового видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя Калинич Я.М.