Справа № 2-а-6198/11
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6198/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 жовтня 2011 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії, в якому позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними, зобовязати провести перерахунок пенсії з 01.01.2010 року по ст.ст. 40, 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік.

Суддя за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 15.01.2010 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривому Розі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії по стажу та по заробітку. На підставі заяви був здійснений перерахунок в звязку із збільшенням страхового стажу. При перерахунку застосований показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявраховується для обчислення пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн.

Позивачеві з 01.01.2010 року здійснений перерахунок по стажу, але в перерахунку по заробітку позивачу відмовлено. Зазначені рішення позивач не оскаржив.

Перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону 1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом бпідпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Тому, приходжу до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону 1058 і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, звертаю увагу, що ототожнювати визначення як середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України та показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсіїне можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпеченнявід 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України Про загальнообовязкове пенсійне страхування№ 1058 від 9 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 11, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя В.В. Попов.