Справа № 809/1586/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. Справа № 809/1586/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2, присілок Діл, с.Кривопілля, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78706

до відповідача: Відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, вул. І. Франка, 21, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700

про визнання дій незаконними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та скасування постанов.

В ході судового розгляду позивачем було уточнено позовні вимоги, з урахуванням яких, він просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у ВП №43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року, стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року, накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року та у ВП №43014717 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року; визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014981, постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014717; визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43764570, ВП №43764340, ВП №43764690, ВП №43763765 від 19.06.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області винесені неправомірно, а відтак на думку позивача підлягають скасуванню. Як наслідок, підлягають скасуванню постанови про відкриття виконавчих проваджень винесених на підставі вищенаведених постанов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що усі оскаржувані постанови прийнято з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не будучи належним чином повідомленим про відкриття виконавчих проваджень, позивач був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду у встановлений законом строк. Вказує, що зазначені обставини підтверджуються постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року по справі №809/3767/14 за позовом ОСОБА_2 до відділу ДВС Верховинського районного управління юстиції.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується текстом телефонограми. На адресу суду направив письмове заперечення проти позову та просив розглядати справи без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2014 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчі листи, згідно яких зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні під'їзною дорогою, стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 558,80 грн. судових витрат та 550 грн. за надання юридичної допомоги.

У судовому засіданні встановлено, що 17.04.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області відкрито виконавчі провадження за №43014981 та №43014717 з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів, та запропоновано боржнику до 24.04.2014 року добровільно виконати рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

Дані постанови надіслані ОСОБА_2 24.04.2014 року, що встановлено постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року.

Крім того, вказаною постановою встановлено, що 08.05.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області складено акт відповідно до якого встановлено, що боржником не виконано вимоги виконавчого листа та одночасно винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 340 грн. у ВП № 43014981, яку направлено позивачу супровідним листом за № 1313/04-25 від 08.05.2014 року.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу здійснення відповідачем своїх повноважень при виконанні судового рішення, регулюються в першу чергу Законом України "Про виконавче провадження" та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання даного Закону.

У відповідності до ст.1 ст.12 вищевказаного Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право в судовому порядку оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Таким чином, законодавцем визначено можливість та механізм захисту прав боржника, як сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Однак, як встановлено в ході судового розгляду справи, в порушення вищевказаної норми Закону, постанови про відкриття виконавчих проваджень відповідачем надіслані на адресу позивача несвоєчасно, оскільки лише 24.04.2014 року відповідна кореспонденція отримана відділенням поштового звязку, про що свідчить штамп на конверті, дослідженому в якості письмового доказу. Дана обставина також підтверджується поясненнями, наданими позивачем у судовому засіданні.

Вищевказані дії державного виконавця порушили права позивача, оскільки недотримання відповідачем процедури та порядку направлення копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, позбавило ОСОБА_2 можливості виконати рішення у встановлений для добровільного виконання строк, та як наслідок, потягло за собою винесення відповідачем оскаржуваних постанов про накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору.

Крім того, в порушення вищевказаних процесуальних вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість та правомірність зазначених постанов.

Як наслідок, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу на боржника від 08.05.2014 року.

Крім того, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року встановлено, що 17.04.2014 року, одночасно з постановами про відкриття виконавчих проваджень за ВП№43014981 та ВП№43014717, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

У відповідно до частин 1 та 2 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 частини 3 ст.41 Закону визначено, що кошти виконавчого провадження складаються в тому числі і з стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У відповідності до ч.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Як вбачається з системного аналізу даної норми чинного законодавства обовязковою умовою для можливості прийняття рішення про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій є встановлений державним виконавцем факт невиконання судового чи іншого рішення протягом строку, наданого для його добровільного виконання. Тобто рішення про стягнення витрат може бути ухвалене відповідною посадовою особою органу ДВС виключно після закінчення строку для добровільного виконання, зазначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Так, перебіг семиденного строку на добровільне виконання судового рішення в даному випадку розпочався 17.04.2014 року, тобто в день винесення постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а закінчився 24.04.2014 року.

Таким чином, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець міг винести лише після 27.04.2014 року, як дня закінчення строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано.

Вказаною постановою визнано неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у ВП №43014981, ВП №43014717 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та скасовано.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначалось судом вище, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду встановлено допущення відповідачем порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження", що в подальшому потягло за собою винесення ряду постанов, в тому числі, й оскаржуваних. Даною постановою визнано неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у ВП №43014981, ВП №43014717 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та накладення штрафу від 08.05.2014 року, а також бездіяльність відповідача щодо вирішення заяв боржника і ознайомлення останнього з матеріалами ВП №43014981, ВП №43014717, а постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та про накладення штрафу від 08.05.2014 року у ВП № 43014981, ВП №43014717 визнано протиправними і скасовано.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.06.2015 року (а.с.73-81).

Зважаючи на висновки суду у справі №809/1586/14 щодо протиправності дій відповідача, що потягло за собою винесення ряду постанов, в тому числі й оскаржуваних, суд приходить до висновку, що слід визнати неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у ВП №43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року, стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року, накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року., та у ВП №43014717 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року; визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014981, постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014717.

Та зважаючи на те, що постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №43764570, ВП №43764340, ВП №43764690, ВП №43763765 від 19.06.2014 року винесені на підставі вищенаведених постанов, а також постанови скасованої постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року у справі №809/1586/14, то суд приходить до висновку, що зазначені постанови про відкриття проваджень є протиправними та також підлягають до скасування.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Враховуючи дане положення, суд присуджує стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 183,08 грн. судового збору, сплаченого згідно наявних в матеріалах справи квитанцій за №0.0.373456543.1 від 15.04.2015 року та №13566466 від 24.04.2015 року (а.с.3, 4).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 1300 грн., представником позивача суду надано Договір за №14 від 02.04.2015 року, ордер на надання правової допомоги серії ІФ №023394 та квитанцію №13791510 від 02.04.2015 року (а.с.38,39,48).

Згідно вимог ч.3 ст.90 КАС України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Так, відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Абзацом 2 ст.2 вказаного Закону, встановлено, що компенсація витрат на правову допомогу виплачується за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення загальна тривалість судових засідань у яких приймав участь представник позивача ОСОБА_1 становить 2 години, що відображено в журналах судових засідань, окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час розгляду даної справи судом не вчинялось, заяв про ознайомлення з матеріалами справи представником позивача на імя головуючого судді не направлялось.

Тому, з урахування положень вищевказаного Закону, за умови, що на час розгляду даної справи мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становив 1218 грн. та з урахування встановленого часу участі представника позивача у судових засіданнях по даній справі, суд приходить до висновку, що слід стягнути на користь ОСОБА_2, понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 974,40 грн., за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у ВП №43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року, стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року, накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року., та у ВП №43014717 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року.

Визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17 грн. від 17.04.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 680 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014981, постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн. від 16.05.2014 року ВП №43014981, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 110,88 грн. від 24.04.2014 року ВП №43014717.

Визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43764570, ВП №43764340, ВП №43764690, ВП №43763765 від 19.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 183 ( сто вісімдесят три) гривні 08 копійок судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_2, понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривень 40 копійок, за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 25.08.2015 року.