Справа № 620/1064/12-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Невмержицький І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" серпня 2015 р. Справа № 620/1064/12-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Шведюк М.М. ,

за участю

представників позивача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "15" квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа на стороні відповідача: Закрите акціонерне товариство "Спіка" про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень, скасування рішення та визнання недійсним Свідоцтва про право власності ,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району від 13.03.2012 року про оформлення права власності ЗАТ "Спіка" на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2394,2 кв.м. та будівлю пилорами площею 117,5 кв.м., що розташовані по вул. Радгоспна,8 в с.Потіївка Радомишльського району Житомирської області;

- визнати незаконними дії Потіївської сільської ради Радомишльського району щодо оформлення права власності на майно ЗАТ "Спіка" та видачі свідоцтва від 21.03.2012 року ЗАТ "Спіка" на підставі рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району від 13.03.2012 року;

- визнати нечинним Свідоцтво про право власності від 21.03.2012 року на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2394,2 кв.м. та будівлю пилорами площею 117,5 кв.м., що розташовані по вул. Радгоспна,8 в с.Потіївка Радомишльського району Житомирської області, видане на підставі рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району від 13.03.2012 року, згідно якого будівля модульного типу та будівля пилорами, що розташовані в селі Потіївка по вул. Радгоспна 8, посилаючись на те, що згадане майно було передано у власність ЗАТ "Спіка" в порушення Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Радомишльського районного суду від 15.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу , в якій порушує питання про скасування цього судового рішення. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Матеріалами справи встановлено, що за результатом проведення 11.03.2005 на виконання судового рішення прилюдних торгів по реалізації майна, належного ЗАТ «Спіка», ТОВ «Лабрадорит» придбало будівлю модульного типу площею 2394,2 м2 та будівлю пилорами площею 117,5 м2, які розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8.

На підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого 12.04.2005 Відділом Державної виконавчої служби Житомирського обласного управління юстиції, протоколів №№ 5060001/363, 5060002/364 від 11.03.2005 про проведення прилюдних торгів по реалізації майна, належного ЗАТ «Спіка», 15.04.2005 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу на ім'я ТОВ «Лабрадорит» видано свідоцтво про право власності на зазначене вище нерухоме майно, яке було підставою для реєстрації 18.04.2005 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» за ТОВ «Лабрадорит» права власності

Листом № 1257 від 28.04.2012 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомило ТОВ «Лабрадорит» про скасування державної реєстрації права власності на будівлю модульного типу площею 2394,2 м2 та будівлю пилорами площею 117,5 м2, які розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, посилаючись на заяву ЗАТ «Спіка» щодо реєстрації права власності на ці об'єкти, рішення Господарського суду Житомирської області від 18.01.2011, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2011, постанову Вищого господарського суду України від 29.06.2011, рішення Господарського суду Житомирської області від 14.09.2011 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2011.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.01.2011, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2011, задоволено первісний позов ЗАТ «Спіка» до ТОВ «Лабрадорит», КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», Головного управління юстиції у Житомирській області, Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» про визнання прилюдних торгів від 11.03.2005 недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна від 15.04.2005.

Визнано недійсними прилюдні торги від 11.03.2005, проведені Житомирською філією ДСП «Укрспецюст» з продажу належних на праві власності ЗАТ «Спіка» будівлю модульного типу площею 2394,2 м2 та будівлю пилорами площею 117,5 м2, які розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Лабрадорит» до ЗАТ «Спіка» про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2011 зазначені судові рішення частково скасовані. В скасованій частині справу передано на новий розгляд для розгляду по суті позовних вимог за первісним позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна та для розгляду зустрічного позову. В решті судові рішення залишені без змін.

При новому розгляді справи рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.09.2011, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2012, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Припинено провадження у справі в частині позовних вимог за первісним позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна від 15.04.2005, з підстав непідвідомчості цієї вимоги господарським судам.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14 квітня 2014 року у справі №4/5007/37/12 позовні вимоги про визнання права власності за ТОВ "Лабрадорит" на нерухоме майно - будівлю модульного типу площею 2394,2 кв.м. та будівлю пилорами площею 117,5 кв.м., що розташовані по вул. Радгоспна,8 в с.Потіївка Радомишльського району Житомирської області залишено без задоволення, а також даним рішенням витребувано з чужого незаконного володіння від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (, Житомирська область, Коростишівський район, с. Кам'яний Брід, вул. Зарічна, 6) на користь Закритого акціонерного товариства "Спіка" (м. Київ, пров.Чугуївський, 19а, ) об'єкти нерухомого майна, а саме:

- Будівля цеху по обробці граніту, літера А, площа - 117,5 кв.м. та Модуль 102х24, літера Б, площа-2394,2кв.м., які розташовані за адресою:Житомирська обл., Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, що зареєстровані за ТОВ "Лабрадорит" з назвою будівля модульного типу площею 2394,2 кв.м. (літера Б) та будівля пилорами площею 117,5 кв.м. (літера А).

Постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2014р. у справі №4/5007/37/12 вказане рішення залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на те, що оспорювані позивачем рішення про видачу ЗАТ «Спіка» Свідоцтва про право власності, саме свідоцтво про право власності та його реєстрація в Бюро технічної інвентаризації не встановлюють право власності, а лише реєструють існуюче у ЗАТ «Спіка» право на об'єкти нерухомого майна.

Також суд першої інстанції посилався на те, що наявність державної реєстрації нерухомого майна за ТОВ «Лабрадорит» на підставі Свідоцтва, що є похідною від вчиненого правочину, не свідчить про наявність права власності, оскільки відповідно до приписів правових норм та висновків стосовно правової позиції, висловленої Верховним Судом України по справі №6-цс12 від 24.10.2012р., предметом якої був спір про визнання недійсними прилюдних торгів, з набранням чинності рішення суду, яким визнано недійсними прилюдні торги, припинилось і право власності за покупцем такого майна, а відповідно до норм ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація має бути скасованою.

Зазначені висновки суду колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні обставин справи.

Відповідно до статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Непорушність права власності визначена у статті 41 Конституції України та у статті 321 Цивільного кодексу України, відповідно до яких право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Згідно з пунктами 7, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначені правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень. Закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, як це визначено у статті 2 Закону - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На момент прийняття спірних рішень відповідачем нормами ст.ст.15, 18 ЗУ "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачалось, що свідоцтва про право власності можуть видаватися виключно державними реєстраторами прав.

Крім того, як вірно зазначає апелянт, з 01.01.2012 року в силу вступив Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року, згідно якого органи місцевого самоврядування втратили повноваження видавати свідоцтва про право власності на майно, як це передбачалось Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (з подальшими змінами та доповненнями на час існування правовідносин).

При наявності суперечностей між названими Законом, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року, та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року орган місцевого самоврядування мав застосовувати норми закону та Порядку №703.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також передбачалися повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку. Саме на цю норму відповідач покликався при прийнятті спірних рішень. Разом з тим, наведена норма (в редакції на час прийняття спірних рішень) також не передбачала повноважень відповідача видавати свідоцтва про право власності та приймати рішення про оформлення права власності на майно, що не перебувало у комунальній власності.

Таким чином, колегія суддів погоджується, з доводами апеляційної скарги про відсутність повноважень у відповідача приймати спірні рішення, а тому частково задовольняє позовні вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення цього спору.

Щодо висновків суду про відсутність факту порушення прав позивача, то колегія суддів також вважає їх безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що позивач являвся власником нерухомого майна, щодо якого видано свідоцтво. Це право власності було за ним зареєстроване. Тривалий час між позивачем та третьою особою тривали і тривають судові спори щодо права на це майно.

Видавши свідоцтво на майно, яке перебуває у спорі, орган місцевого самоврядування фактично "підмінив" суди, які розглядали відповідні спори, порушив непорушність права власності позивача та принципи правової визначеності, якими передбачено, що особа може бути позбавлена права власності лише в порядку та з підстав визначених законом.

Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а так само порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення згідно ст.202 КАС України.

Водночас підстав для задоволення позовних вимог про скасування свідоцтва про право власності колегія не вбачає, оскільки це свідоцтво є результатом реалізації неправомірних рішень органів місцевого самоврядування. Саме свідоцтво не рішенням чи дією органу місцевого самоврядування, вчиненою внаслідок здійснення владних чи управлінських функцій.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" задовольнити частково, постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "15" квітня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району від 13.03.2012 року №103 та рішення виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району від 26.03.2012 року №112.

Визнати незаконними дії виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району по оформленню права власності, підписанню та видачі свідоцтва про право власності від 21.03.2012 року ЗАТ "Спіка" на підставі рішення виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району від 13.03.2012 року №103.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" вул.Зарічна, 6,с.Кам'яний Брід,Коростишівький район, Житомирська область,12511

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 обл., васильківський р-н.. смт.глеваха,вул.Дружби народів,1

3- відповідачу/відповідачам: Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області вул.Леніна,с.Потіївка,Радомишльський район, Житомирська область,12225

4-третій особі: Закрите акціонерне товариство "Спіка" - пров.Чугуївський,19-А,м.Київ-67,03067,