Справа № 492/2289/13-а
Суддя: Борисова С. П.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/2289/13-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними відмов в підтвердженні періодів роботи, призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (протокол № 4 від 26 квітня 2013 року), яким йому відмовлено у підтвердженні періоду роботи на посаді електрогазозварювальника з 25 грудня 1979 року до 21 серпня 1992 року та з 18 червня 1999 року до 17 жовтня 2005 року; протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а також зобовязати управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 19 березня 2013 року. В поданому до суду позові позивач посилається на те, що в період часу з 25 грудня 1979 року до 10 червня 1999 року працював на посаді електрогазозварювальника в Арцизькому РО «Сільгосптехніка» та у його правонаступників Арцизькому РТП, ВАТ «Арцизьке РТП», в період з 18 червня 1999 року до 17 жовтня 2005 року на посаді електрогазозварювальника в локомотивному депо Одеса-Сортувальна. Його спеціальний стаж роботи складає 19 років 11 місяців, тому досягнувши 55 років, 19 березня 2013 року він звернувся до УПФУ в Арцизькому районі з проханням призначити йому пенсію на пільгових умовах, однак, відповідачами йому було відмовлено в підтвердженні спеціального стажу роботи та призначенні пенсії на пільгових умовах з причини відсутності відомостей про зайнятість позивача ручним зварюванням, а також проведення атестації робочого місця. З такими рішенням відповідачів позивач не згоден, що зумовило його звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому.

В судовому засіданні представник відповідача УПФ України в Арцизькому районі Одеської області ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення. При цьому представник відповідача послалася на те, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки рішенням ГУПФУ в Одеській області не підтверджено спеціальний стаж роботи позивача, який надавав би йому право на таку пенсію.

Представник відповідача ГУПФУ в Одеській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. В поданих до суду запереченнях представник ГУПФУ в Одеській області вказала на правомірність дій ГУПФУ в Одеській області при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення, оскільки правом на призначення пенсії на пільгових умовах користуються газозварники та електрозварники ручного зварювання, але у позивача були відсутні відомості про його зайнятість саме ручним зварюванням повний робочий день, а також відомості про проведення атестації робочих місць за період з 25 грудня 1979 року по 10 червня 1999 року. Крім того, представник відповідача вказала на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним рішення комісії при ГУПФУ в Одеській області про відмову у підтвердженні періоду роботи на посаді електрогазозварювальника з 18 червня 1999 року до 17 жовтня 2005 року, оскільки комісією цей період взагалі не розглядався та рішень щодо нього не приймалось.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з паспорту позивача, він досяг 55 річного віку 29 січня 2013 року (а.с. 4).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача він з 25 грудня 1979 року працював електрогазозварювальником у РО «Сільгосптехніка» та його правонаступників по 10 червня 1999 року. А з 18 червня 1999 року по 17 листопада 2005 року електрогазозварювальником у локомотивному депо Одеса Сортирувальна (а.с. 5 8). Стаж роботи позивача підтверджується відповідними архівними довідками, а також довідкою про підтвердження трудового стажу, наданими позивачем (а.с. 13, 14, 16, 17).

Як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП, Арцизьке РТП, в якому працював позивач, припинено (а.с. 15).

За останнім місцем роботи позивача на посаді електрогазозварювальника в локомотивному депо Одеса Сортирувальна атестацію робочих місць після 21 серпня 1992 року проведено, що підтверджено відповідним наказом начальника локомотивного депо Одеса Сортирувальна, протоколом, картою умов праці (а.с. 18 26).

19 березня 2013 року позивач звернувся до УПФУ в Арцизькому районі Одеської області із заявою про призначення пільгової пенсій, про що стверджував позивач, було визнано відповідачами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання, у звязку з чим ця обставина в силу ч. 3 ст. 72 КАС України може не доказуватись перед судом.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (протокол № 4 від 26 квітня 2013 року) позивачу відмовлено у підтвердженні періоду роботи на посаді електрозварювальника з 25 грудня 1979 року по 10 червня 1999 року за Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах (а.с. 11).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області № 25 від 25.04.2013 року у звязку з відмовою позивачу у підтвердженні періоду роботи на посаді електрозварювальника, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 9, 10).

Згідно п.10 Оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.08р. «1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення /за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку/ зазначено, «що суди дійшли помилкових висновків, що для підтвердження стажу роботи, приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій, безпідставно не приймають при цьому покази свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві».

Свідок ОСОБА_5 підтвердила суду, що ОСОБА_1 працював у РО «Сільгосптехніка» та його правонаступників з 1978 по 1999 рік. Працював на посаді електрогазозварювальника, був зайнятий повний робочий день. Займався ручним зварюванням, оскільки на той час іншого, крім ручного, зварювання не існувало. Разом із тим свідок пояснила, що працювала у відділі кадрів підприємства та їй достовірно відомо, що атестація робочих місць на підприємстві до його ліквідації не проводилася.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працював у Арцизькому РТП разом з ОСОБА_1, який був у нього у підпорядкуванні. ОСОБА_1 працював електрогазозварювальником. Займався ручним зварюванням та виконував різні види робіт. Свідок також пояснив, що на той час іншого, крім ручного, зварювання не існувало.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Професії газозварювальника та електрозварювальника ручної зварки, що є суміжними, передбачені як Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці в гарячих цехах, роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, так і Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, які дають право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 року № 162, що були чинними у спірний період роботи позивача.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача назва професії зазначена як газоелектрозварювальник, тобто не у повній відповідності із визначенням, застосованим у Списку № 2.

Пунктами 1, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Стаж роботи позивача підтверджується копією трудової книжки, відповідними архівними довідками, а також довідкою про підтвердження трудового стажу.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що позивач дійсно працював електрогазозварювальником повний робочий день та займався ручним зварюванням, оскільки на той час та на їх підприємстві іншого зварювання, крім ручного, не було.

Отже, доводи відповідача стосовно того, що позивач не надав докази роботи на вказаній посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, є безпідставними, оскільки трудова книжка та відповідні архівні довідки, а також довідка про трудовий стаж на посаді, яку він займав, підтверджує його спеціальний трудовий стаж електрогазозварювальником ручної зварки.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року.

Також, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, які дають право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, розділом XXXIII «Загальні професії» позицією 23200000 19906 передбачена посада електрозварювальника ручної зварки, позицією 23200000 11620 передбачена посада газозварювальника, які є суміжними.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442, яка набрала чинності з 21серпня 1992 року, атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18/ листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Виходячи з наведених правових норм суд приходить висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Позивач документального підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця суду не надав та більш того, як підтвердила суду свідок ОСОБА_5 атестація робочих місць у РО «Сільгосптехніка» не проводилася.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт безпосередньої зайнятості позивача повний робочий день ручним електрогазозварюванням в період його роботи у РО «Сільгосптехніка», зокрема цей факт не був документально підтверджений відповідними письмовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу про адміністративне судочинство України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач у наявній справі заперечуючи проти адміністративного позову позивача доказав правомірність свого рішення, у звязку з чим в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, слід зазначити, що в даному конкретному випадку позивачем строк для звернення до адміністративного суду не пропущений, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Рішення відповідача управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області № 25, яке оспорюється позивачем прийнято 24.05.2013 року (а.с. 10), як зазначив сам позивач, та не оспорювалось відповідачами у справі про зазначене рішення він дізнався у червні 2013 року, коли отримав лист № 3585/05 від 21.05.2013 року. До суду позивач звернувся 28 листопада 2013 року, отже з цього випливає, що шестимісячний строк для звернення позивача до адміністративного суду пропущений не був, тому його адміністративний позов не може бути залишений без розгляду.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 13, 62, 83, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII, ст. ст. 6 14, 71, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними відмов в підтвердженні періодів роботи, призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та про зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду