Справа № 812/328/15
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Секірська А.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №812/328/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

При секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

За участю сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_4 (за довіреністю)

Відповідач: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімнафтотранс" на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015р. у справі №812/328/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімнафтотранс" до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування в автоматизованій системі «Податковий блок» даних, пов'язаних з розміром пені у сумі 19 528,49 грн., визнання протиправною та скасування пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів Луганській області щодо внесення до актів № 327-20 від 03.03.2014р. та № 1002-20 від 11.04.2014р. даних, пов'язаних з розміром пені у сумі 19528,49 грн.;

- визнати протиправними дії ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області щодо внесення до актів № 327-20 від 03.03.2014р. та № 1002-20 від 11.04.2014р., даних повязаних з розміром від'ємного сальдо без врахування пені станом на 28.02.14 р. та станом на 11.04.14 р.;

- зобов'язати ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області вилучити з актів № 327-20 від 03.03.2014р. та № 1002-20 від 11.04.2014р. дані, пов'язані з розміром пені у сумі 19528,49 грн.;

- зобов'язати ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області вилучити з актів № 327-20 від 03.03.2014р. та № 1002-20 від 11.04.2014р. дані, пов'язані з розміром від'ємного сальдо без врахування пені станом на 28.02.14 р. в розмірі 19374,92 грн. та станом на 11.04.14 р. в розмірі 19526,92 грн.;

- зобов'язати ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області скасувати в автоматизованій системі «Податковий блок» дані повязані з розміром пені у сумі 19528,49 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015р. у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач до апеляційного суду не прибув, був належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 28.02.2014р. позивач звернувся до відповідача з запитом № 19 про надання довідки щодо розрахунків з бюджетом за період з 01.06.2011р. по 28.02.2014р. станом на 28.02.2014р. з податку на додану вартість (код БК 14010000) та штрафних санкцій за порушення податкового законодавства (код БК 16030100) (а.с.9), на який надано відповідь від 04.03.2014р. №1753/12-09-20-24, із зазначенням, що надати акти звірки по коду бюджетної класифікації 16030100 немає можливості у звязку з відсутністю карток особових рахунків по зазначеному коду, та надано акти звірки ПДВ за наступні періоди: з 01.06.2011р. по 31.12.2011р. (а.с.11), з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. (а.с.12), з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. акт за №3442-20 від 03.03.2014р. (а.с.13), з 01.01.2014р. по 28.02.2014р. акт за №327-20 від 03.03.2014р. (а.с.14)

28.02.2014р. позивач звернувся до відповідача з заявою №21/хнт про видачу довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів (а.с.15), на яку відповідач листом від 06.03.2014р. №1478/250 повідомив, що ТОВ Хімнафтотранс має заборгованість з податку на додану вартість у сумі 19527,21грн. станом на 06.03.2014р., тому немає підстав видати довідку про відсутність податкової заборгованості (а.с.16).

04.04.2014р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про надання інформації щодо наявності в ТОВ Хімнафтотранс станом на 06.03.2014р. заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 19527,21грн. та щодо наявності пені в розмірі 19528,49грн. з зазначенням розрахунку пені на час її виникнення, розміру пені станом на дату відповіді, з яких підстав, у звязку з чим, з якої дати та на яку суму нарахована пеня (а.с.17).

Листом від 15.04.2014р. №3109/12-09-22 позивачеві надано розяснення щодо підстав нарахування пені у розмірі 19528,49грн. за результатами перевірки, оформленої актом від 20.08.2012р. №54/22-36403600, на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.06.2013р. № НОМЕР_1, згідно з вимогами п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України та надано акт від 11.04.2014р. №1002-20.

Необхідно зазначити, що акти №327-20 від 03.03.2014р. та №1002-20 від 11.04.2014р. є актами звірення розрахунків платника з бюджетом, підписання яких не тягне за собою жодних наслідків для платника податків. Дані картки особового рахунку платника повинні відображати дійсний стан розрахунків платника з бюджетом і у випадку відображення у них недостовірної інформації - підлягають коригуванню.

Таким чином, належним способом захисту порушених прав позивача, в даному випадку, є вимога про зобов'язання відповідача скасувати в автоматизованій системі Податковий блок дані, повязані з розміром пені у сумі 19 528,49грн.

У період з 13.08.2012р. по 15.08.2012р. посадовими особами ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області відповідно до наказу від 10.08.2012р. №508 згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Хімнафтотранс з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ ЗК АГРОМИР за період з 01.04.2011р. по 30.09.2011р., за результатами якої складено акт від 20.08.2012р. №54/22-36403600. Згідно висновків цього акту встановлено порушення позивачем п.201.1 ст.201, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 зі змінами та доповненнями, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 82413грн., в тому числі за червень 2011 року у сумі 82413грн. по взаємовідносинам з ТОВ ЗК АГРОМИР (а.с.93-103).

Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

На підставі акту перевірки від 20.08.2012р. №54/22-36403600 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.06.2013р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 82 413,00грн. (а.с.39)

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржене платником податків у судовому порядку, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2013р. у справі №812/6538/13-а визнано протиправним та скасовано (а.с.40-43).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014р. у справі №812/6538/13-а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2013р. скасовано, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Хімнафтотранс» до ДПІ у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення з ПДВ від 26.06.2013р. № відмовлено (а.с.44-45).

В податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2013р. № роз'яснено, що сума нарахованого грошового зобов'язання підлягає сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення при проведенні адміністративного або судового оскарження протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження, на бюджетний рахунок одержувача відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Згідно з абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, тобто 06.02.2014р. Відповідно грошове зобов'язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2013р. №, стало узгодженим з 06.02.2014р., граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання у розмірі 82 143,00грн. 16.02.2014р..

В податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2013р. № платнику роз'яснено, що у разі несплати в установлений строк грошового зобов'язання, визначеного у цьому податковому повідомленні-рішенні, від першого робочого дня після останнього дня граничного строку сплати такого грошового зобов'язання, розпочинається нарахування пені.

За змістом пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Суму грошового зобов'язання у розмірі 82 143,00грн., визначену відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2013р. №, сплачено позивачем 14.02.2014р., та віднесено відповідачем в рахунок переплати, що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.116).

З облікової картки платника податків вбачається, що відомості про донарахування основного платежу в розмірі 82413,00грн. та штрафних санкцій в розмірі 1 грн. за актом перевірки на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.06.2013р. № внесено до картки 12.07.2013р. (а.с.113).

30.07.2013р. було виключено з обліку основний платіж в розмірі 82413,00грн. та штрафні санкції в розмірі 1 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 26.06.2013р. №, на підставі ухвали суду від 24.07.2013р. № 812/6442/13-а (а.с.114).

Згідно з вимогами абзацу 2 п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України 17.02.2014р. відповідачем було внесено до обліку суму грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 26.06.2013р. № в розмірі 82413,00грн.

На виконання вимог п.п.129.1.2, 129.1.4 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України відповідачем 17.02.2014р. донараховано в поточному році пені в сумі 19528,49грн. з внесенням відповідних відомостей до облікової картки платника (а.с.116).

Таким чином суд спростовує доводи апеляційної скарги стосовно помякшення відповідальності платника податків редакцією статті 57 Податкового кодексу України від 25.12.2014 року, оскільки відповідачем під час перевірки виявлені порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме заниження податкового зобов'язання. В частині цієї підстави редакцію вказаної нормі змінено не було.

З розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобовязань ТОВ Хімнафтотранс, наданого суду відповідачем, вбачається, що оскаржувану пеню в розмірі 19528,49грн. нараховано за період з 30.07.2011р. по 13.02.2014р. (а.с.31).

Згідно висновків акту перевірки від 20.08.2012р. №54/22-36403600 позивачем занижено податок на додану вартість за червень 2011 року у сумі 82413грн. по взаємовідносинам з ТОВ ЗК АГРОМИР (а.с.93-103).

Граничним строком сплати самостійно визначеного у податковій декларації з ПДВ за червень 2011 року (а.с.104-107) грошового зобов'язання та зобовязання за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження є 30.07.2011р. у відповідності з вимогами ст.203 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідачем правомірно розпочато нарахування пені саме з 30.07.2011.

Також суд вважає, що відповідачем вірно визначено дату закінчення нарахування пені 13.02.2015, оскільки 14.02.2015 позивачем сплачено грошове зобовязання в сумі 82413,00грн.

Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005р. №276 (далі Інструкція №276), яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби і які передбачені бюджетною класифікацією України за доходами до Державного бюджету України, місцевих бюджетів та державних цільових фондів, надходжень на погашення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками, а також сум штрафних (фінансових) санкцій та пені, що застосовуються до платників податків відповідно до чинного законодавства (п. 1.2 Інструкції).

Пунктом 1.4 Інструкції №276 встановлено, що облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, здійснюється органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи (далі - АІС), що забезпечує єдиний технологічний процес уведення, контролю інформації обробки документів.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №276 нарахуванню в особових рахунках платників підлягають, у тому числі, податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства, пеня за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання.

За приписами підпункту 4.2.3 пункту 4.2 Інструкції №276, нарахування пені за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання здійснюється в особових рахунках платників податків у розділі "Нарахування сум пені".

Нарахування пені в картках особових рахунків платників податків здійснюється засобами програмного забезпечення у день фактичного погашення податкового боргу (його частини) у порядку, установленому наказом ДПА України від 11.06.2003р. №290 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.06.200р.3 за №522/7843.

З огляду на наведене, судом не приймаються посилання апелянта на те, що законодавчими актами не передбачено автоматичного нарахування пені.

Суд не приймає доводи, викладені в апеляційній скарзі про неправильність розрахунку суми пені, здійсненого відповідачем, з огляду на наступне.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010р. №953, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2010р. за №1350/18645, затверджено Інструкцію про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби (далі Інструкція №953).

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Інструкції №953, пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з цим пунктом Інструкції №953 також визначено поняття грошового зобов'язання платника податків як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 розділу ІІ Інструкції №953, пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно із додатком 2 до Інструкції №953, в якому наведено приклад нарахування пені, визначеної підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 розділу ІІ, сума пені розраховується за формулою:

Y= (S х K : 100% х U х 1,2) / R,

де Y сума пені, що нараховується на суму заниження податкового зобовязання; S фактично занижена сума податкового зобовязання; К кількість днів заниження; U облікова ставка НБУ, що діяла на день заниження податкового зобовязання; 1,2 коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних; R кількість днів у календарному році.

В даному випадку фактично занижена сума податкового зобовязання складає 82 413,00грн.

Період заниження податкового зобовязання за червень 2011 року в сумі 82413,00грн. складає 930 календарних днів (30.07.2011р.-13.02.2014р.).

Облікова ставка НБУ станом на граничний день сплати за звітний (податковий) період (30.07.2011р.) становить 7,75.

Кількість днів у календарному році складає 365.

Розрахунок суми пені в даному випадку за формулою, наведеною у додатку 2 до Інструкції №365, має такий вигляд:

(82413,00 грн. х 930 днів : 100% х 7,75 х 1,2) / 365 днів = 19528,49 грн.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про правильність розрахунку пені на суму заниженого податкового зобовязання.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімнафтотранс» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015р. у справі № 812/328/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімнафтотранс» до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування в автоматизованій системі «Податковий блок» даних, пов'язаних з розміром пені у сумі 19 528,49 грн., визнання та скасування пені залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015р. у справі № 812/328/15 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 серпня 2015 року.

Ухвала у повному обсязі буде складена 19 серпня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів М.Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3