Справа № 2-а-3256/09/2670
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3256/09/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Кочан В.М.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2010 р.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретаріХрімлі О.Г., Літвіної Н.М., Вівдиченко Т.Р., Черняк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України, Міністерства вугільної промисловості України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерства вугільної промисловості України про скасування розпоряджень, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерства вугільної промисловості України про скасування розпоряджень від 04.02.2009 року № 114-р, від 04.02.2009 року № 113-р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2009 року адміністративний позов задоволений у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Кабінет Міністрів України, Міністерство вугільної промисловості України звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, осіб, які приймали участь в апеляційному розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.12.2007 року № 1248-р ОСОБА_1. призначено першим заступником Міністерства вугільної промисловості України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 року № 113-р скорочено одну посаду першого заступника і дві посади заступників Міністра вугільної промисловості України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 року № 114-р ОСОБА_1. звільнено з посади першого заступника Міністра вугільної промисловості України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у Кабінету Міністрів України були відсутні правові підстави для видання оспорюваного розпорядження в частині скорочення однієї посади першого заступника Міністра, а звільнення позивача з роботи уповноваженим органом, яким є по відношенню до позивача Кабінет Міністрів України, відбулось з грубим порушенням норм трудового законодавства.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що відносинам публічної служби не властиве договірне регулювання умов праці, що характерне для трудового права, оскільки відсутній трудовий договір, як підстава для виникнення трудових відносин.

Відмінність відносин публічної служби від трудових відносин полягає, зокрема, в процедурі призначення та звільнення з роботи особи, яка перебуває на публічній службі, проходженні публічної служби.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм трудового законодавства, оскільки справи щодо проходження та звільнення з публічної служби мають розглядатись за нормами спеціальних законів, а у разі відсутності відповідних положень у конституційному та адміністративному законодавстві, суд може застосувати трудове законодавство як додаткове. Застосування останнього можливе і тоді, коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з Кабінетом Міністрів України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення вимог ст. ст. 40, 42 КЗпП України.

Пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади та звільненням з посад керівників органів виконавчої влади, урядових органів, торговельно-економічних місій у складі закордонних дипломатичних установ України, державних підприємств та їх об'єднань»від 26 червня 2007 року № 880 визначено, що на підставі рішення щодо призначення на посаду чи звільнення з посади або щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади за місцем роботи особи видається наказ (розпорядження), в якому фіксується дата початку роботи на відповідній посаді або дата припинення роботи.

Оскільки ОСОБА_1. перебував у трудових відносинах з Міністерством вугільної промисловості України, а не з Кабінетом Міністрів України, саме воно повинно видавати рішення про його звільнення із займаної посади із зазначенням дати звільнення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Кабінет Міністрів України при виданні розпорядження від 04.02.2009 року № 114-р «Про звільнення ОСОБА_1. з посади першого заступника Міністра вугільної промисловості України»діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України призначає на посади та звільняє з посад за поданням Прем'єр-міністра України керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади.

Статтею 117 визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України затверджує граничну чисельність працівників міністерств та інших центральних органів виконавчої влади в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України для утримання органів виконавчої влади, призначає на посаду та звільняє з посади керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, - за поданням Прем'єр-міністра України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1527 затверджено Положення «Про Міністерство вугільної промисловості України», у відповідності до якого Міністерство вугільної промисловості України (Мінвуглепром) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 8, 13 Положення «Про Міністерство вугільної промисловості України»Міністр має заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України, затверджує граничну чисельність працівників Мінвуглепрому.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.2000 року № 403 затверджено граничну чисельність працівників апарату Міністерства вугільної промисловості України, у тому числі 6 посад заступників міністра - одна з яких перший заступник.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2006 року № 1188 «Про введення додатково посади першого заступника Міністра вугільної промисловості України»введено додатково ще одну посаду першого заступника міністра Мінвуглепром.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2007 року № 880 «Про затвердження Порядку розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади та звільненням з посад керівників центральних і місцевих органів виконавчої влади, торговельно-економічних місій у складі закордонних дипломатичних установ України, державних підприємств та їх об'єднань, керівників самостійних структурних підрозділів центральних органів виконавчої влади»визначено, що у разі внесення пропозицій щодо звільнення з посади у поданні обґрунтовуються причини неможливості перебування особи на займаній посаді. До подання додаються проект рішення про звільнення з посади, завізований керівником відповідного органу

Встановлено, що Мінвуглепромом направлено подання Прем'єр-міністру України Ю.В.Тимошенко від 03.02.2009 № км-01/01-03/103, в якому Міністр Мінвуглепрому просить скоротити посаду першого заступника Міністра та у зв'язку із скороченням посади звільнити ОСОБА_1.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що Кабінетом Міністрів України у межах повноважень видано розпорядження від 04.02.2009 року № 113-р «Про скорочення посад заступників Міністра вугільної промисловості України».

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів прийшла висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Кабінету Міністрів України, Міністерства вугільної промисловості України -задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2009 року -скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерства вугільної промисловості України про скасування розпоряджень - відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 29 червня 2010 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

Т.Р. Вівдиченко