Справа № 2-а-2217/11
Суддя: Грищенко Н. М.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2217/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" вересня 2011 р.

Дзержинський районний суд в складі: ОСОБА_1.,

при секретарі Столбової М.В.

за участі позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 20 червня 2011 року звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на те, що 24.10.2008 року вона народила доньку ОСОБА_4, тому з 27.11.2008 року по теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона є особою, яка не застрахована в системі загальнообовязкового соціального страхування.

За період з 24.10.2009 року по 01.02.2010 року вона отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130 грн., однак вважає, що така допомоги виплачується їй не в повному обсязі.

На підставі викладеного позивачка просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу щодо не до рахування допомоги по догляду за дитиною до трьох років неправомірними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу перерахувати та сплатити на її користь різницю між сумою виплаченої допомоги по догляду за дитиною до 3-х років та прожитковим мінімумом на дитину віком до 6 років за період з 24.10.2009 року по 01.12.2010 року у загальній сумі 8027 грн.

Позивачка, яка була присутня в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала в повному обсязі, просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка була присутня в судовому засіданні проти позовних вимогазаперечувала, просила суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відповідачем виплати на користь ОСОБА_2 виплачувалися відповідно вимог чинного законодавства, та управління діяло в межах відповідних повноважень. Крім того представник звернув увагу на те, що позивачка, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, пропустила строк звернення до суду, який передбачений ст. 99 КАС України. На підставі викладеного представник вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, ОСОБА_2 24.10.2008 року народила доньку ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії 1-КИ № 210959 від 26.11.2008 року (а.с.5).

З 27.11.2008 року по теперішній час ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона є особою, як не застрахована в системі загальнообовязкового соціального страхування (а.с.9-10).

Позивачка, звернувшись з позовом до суду, предявляє вимоги за період з 24.10.2009 року по 01.12.2010 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначила в судовому засіданні сама позивачка, про порушення її прав вона дізналася в кінці 2010 року. Суд приходить висновку, що ОСОБА_2 віднеслася до порушення її прав байдуже, при цьому заяву відповідно до ст. 100 КАС України про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази, щодо цього, позивачка не надала.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущений строк звернення до суду є підставою відмови в задоволенні адміністративного позову.

З таких підстав суд вважає, що в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі, у звязку з пропущеним строком звернення до суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя:ОСОБА_1