Справа № 813/3370/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2015 року м. Львів № 813/3370/15

17 год. 33 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплату грошового забезпечення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Я.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВСУ у Львівській області), в якому з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у невиконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року у справі №813/364/15 щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУМВСУ від 24.01.2015 року №184 в частині накладення на заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з посади;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області «По особовому складу» від 26.06.2015 року №450 о/с в частині увільнення підполковника міліції ОСОБА_1 від посади заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській обрості з 26 червня 2015 року;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь підполковника міліції ОСОБА_1 грошове забезпечення з 26 червня 2015 року по дату поновлення на посаді заступника начальника слідчого управління ГУМВС Україниу Львівській області у розмірі встановлених останньому посадовому окладу, окладу за званням, а також усіх надбавок, премій та інших виплат, які були нараховані за травень 2015 року;

- звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області та виплату грошового забезпечення за один місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року вадміністративній справі №813/364/15 наказ ГУМВС від 24.01.2015 року №184 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, було визнано протиправним та скасовано.

Вважає, що ГУМВС України у Львівській області достовірно було відомо про те, що таке рішення суду набрало законної сили, що судом видано виконавчий лист про виконання вказаного рішення суду, на підставі якого УДВС ГТУЮ у Львівській області розпочато виконавче провадження, а відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо його невиконання, тому наказ Головного управління МВС України у Львівській області від 26.06.2015 року №450 о/с, яким підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого слідчого відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області на підставі скасованого наказу №184 від 24.01.2015 року, є протиправним, незаконним і таким, що виданий безпідставно.

Позивач зазначає, що 26.06.2015 року виконував роботу відповідно до своїх функціональних обов'язків заступника начальника СУ ГУМВС, а відповідачем не дотримано встановленого порядку прийняття спірного наказу 26.06.2015 року №450 о/с, а також порушено вимоги «Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС України», затвердженої наказом МВС України №181 від 22.03.2005 року.

Також позивач вважає незаконним посилання відповідача у спірному наказі на п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114.

Крім цього вказує, що являється членом первинної профспілкової організації працівників міліції ГУ МВС України Львівської обласної організації Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, проте відповідач проігнорував профспілкову організацію і видав оскаржуваний наказ із порушенням строків, передбачених ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо виконання дисциплінарного стягнення в частині звільнення позивача із займаної посади.

У зв'язку з цим, вважає наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №450 о/с від 26.06.2015 року, в частині увільнення підполковника міліції ОСОБА_1 від посади заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області протиправним, а тому просить його скасувати і поновити на посаді заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області. Позовні вимоги позивач в судовому засіданні підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення на позовну заяву від 20.07.2015 року та від 07.08.2015 року. В яких зазначив про те, що Головним управлінням МВС України у Львівській області 21 травня 2015 року було оскаржено постанову Львівського окружного адміністративного суду вадміністративній справі №813/364/15 від 29.04.2015 року, а 14 липня 2015 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження (справа 876/6953/15), тому зазначена постанова не набрала законної сили.

Для забезпечення виконання наказу ГУМВС України від 24.01.2015 року №184 в частині, щодо накладення на заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з посади, Наказом ГУМВС України у Львівській області від 26.06.2015 року №450 о/с «По особовому складу» відповідно до п.21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого слідчого відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області.

Також відповідач зазначив, що спірний наказ від 26.06.2015 року №450о/с прийнято у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Положенню про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, наданих в судових засіданнях, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Наказом ГУМВС України у Львівській області від 24.01.2015 року №184 на заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року по справі №813/364/15, за наслідками розгляду адміністративного позову ОСОБА_1, вищезазначений наказ, в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення, визнано протиправним та скасовано.

Головним управлінням МВС України у Львівській області 21 травня 2015 року було оскаржено вищезгадану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року.

Одночасно, позивачем долучено до матеріалів справи: постанову від 29.04.2015 року по справі №813/364/15, виконавчий лист, постанову про відкриття виконавчого провадження №47812649 від 10.06.2015 року та листи державного виконавця на адресу відповідача із вимогою щодо виконання судового рішення у справі №813/364/15.

Матеріалами справи також підтверджено, що 26.06.2015 року позивачу, відповідно до акту від 26.06.2016 року №1/19-2568 запропоновано три посади, від яких підполковник міліції ОСОБА_1 відмовився.

Наказом ГУМВС України у Львівській області від 26.06.2015 року №450 о/с «По особовому складу» відповідно до п.21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого слідчого відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, увільнивши його від посади заступника начальника слідчого управління ГУМВС з 26 червня 2015 року. Підставою видачі наказу зазначено наказ ГУМВС від 24.01.2015 року №184. Листом від 26.06.2015 року №1/19-2572 позивачу скеровано витяг із наказу від 26.06.2015 року №450 о/с.

Такий наказ від 26.06.2015 року №450 о/с, в частині увільнення підполковника міліції ОСОБА_1 від посади заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області позивач вважає незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, у звязку із чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Як встановлено судом, Головним управлінням МВС України у Львівській області у відповідності до ст. 186 КАС України було оскаржено постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року у справі №813/364/15, матеріалами справи підтверджено, що 21 травня 2015 року за вих. №18/900 на адресу Львівського окружного адміністративного суду рекомендованим листом (№493) відповідачем була скерована апеляційна скарга з додатками.

14 липня 2015 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження (справа 876/6953/15), зі змісту якої слідує, що строк на апеляційне оскарження Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області пропущено з поважних причин, з огляду на неправомірні дії працівників Львівського окружного адміністративного суду при реєстрації апеляційної скарги (несвоєчасної її реєстрації).

Відповідно до вимог частини 4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Із урахуванням наведеного, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року у справі №813/364/15, якою було скасовано наказ ГУМВС від 24.01.2015 року №184 - не вступила в законну силу, а тому підстави про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо її невиконання, у суду відсутні.

Встановлені судом обставини та наведені норми процесуального права також спростовують твердження позивача, що наказ №184 від 24.01.2015 року не міг бути підставою для прийняття наказу ГУМВС України у Львівській області від 26.06.2015 року №450 о/с про увільнення ОСОБА_1 від посади заступника начальника СУ ГУМВС України у Львівській області, оскільки оскарження рішення субєкта владних повноважень не зупиняє його дію.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюється спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, визначає сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно із статтею 4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобовязаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника. Накази повинні бути законними, зрозумілими і виконуватись беззаперечно, точно та у визначений строк.

Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами, наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №184 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС» на заступника начальника слідчого управління ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_1, у відповідності до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Відповідно до пункту 6 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Особи, з вини яких накладені дисциплінарні стягнення не виконані без поважних причин, несуть відповідальність за цим Статутом.

У разі подання скарги виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

На підставі аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до статті 18 Статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Як слідує з долучених до матеріалів справи доказів, позивач згідно наданих довідок та наказу ГУМВС України від 12.05.2015 року - з 26 січня по 30 квітня 2015 року перебував на лікуванні, згідно наказу ГУМВС від 24.06.2015 року №438 о/с - перебував на лікуванні з 05 до 22 травня 2015 року та з 25 травня до 05 червня 2015 року.

Спірний наказ №450 о/с щодо виконання наказу про накладення дисциплінарного стягнення видано після прибуття позивача до місця проходження служби (06 червня 2015 року). Відтак, з часу накладення на позивача дисциплінарного стягнення (видачі наказу ГУМВС 24.01.2015 року №184) до часу реалізації такого стягнення (видачі наказу 26.06.2015 року №450 о/с) пройшло 27 днів. На 28 день такий наказ було реалізовано, а саме 26.06.2015 року, про що свідчить дата його реєстрації.

Тому твердження позивача про порушення ГУ МВСУ у Львівській області ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо строків виконання дисциплінарного стягнення в частині звільнення позивача із займаної посади, суд вважає помилковими.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІV Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ врегульовано умови призначення на посади, переміщення та просування по службі осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Так, абз. г) пункту 42 Положення визначено, що переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться: на нижчі посади - за підставами, передбаченими пунктом 45 цього Положення.

У свою чергу абз. д) п.45 Положення передбачено, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі провадиться у порядку дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ або за клопотанням товариського суду честі середнього і старшого начальницького складу.

Зниження в посаді в порядку дисциплінарного стягнення провадиться начальником, якому таке право надано Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ.

У наказах по особовому складу про переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади зазначаються підстави переміщення, передбачені цим пунктом.

Як слідує зі змісту спірного наказу, відповідачем вказано «Призначається з пониженням в порядку дисциплінарного стягнення», що узгоджується із вимогами п.45 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ.

Суд приходить до висновку, що наведені вище норми ст. 18 Дисциплінарного статуту зобовязують відповідача виконати дисциплінарне стягнення шляхом прийняття відповідного наказу, оскільки у разі подання скарги (у даній справі - оскарження наказу від 24.01.2015 року №184) виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється.

Також суд зазначає, що службово-трудові відносини працівників органів внутрішніх справ мають складну структуру й специфічний субєктний склад внаслідок існування відносин влади-підпорядкування. Переміщення персоналу органів внутрішніх справ, який за Законом України «Про міліцію» проходить державну службу в озброєному органі виконавчої влади, є не лише можливою, а й необхідною.

Саме тому, законодавець у статті 21 Положення визначив, що особи рядового і начальницького складу зобовязані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Суд зазначає, що посилання у спірному наказі на п.21 Положення та неврахування відповідачем, на думку позивача, вимог «Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС України», затвердженої наказом МВС України №181 від 22.03.2005 року, не можуть слугувати достатньою і самостійною підставою для його скасування, за умови дотримання відповідачем порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, який реалізовано наказом №450 о/с від 26.06.2015 року.

Щодо надання згоди профспілкової організації на звільнення позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки від 29.07.2015 року №14 позивач являється членом первинної профспілкової організації працівників міліції ГУ МВС України Львівської обласної організації Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 3 статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та пункту 2.5.3 «а» Статуту Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, члени Профспілки не можуть бути звільнені з органів внутрішніх справ за ініціативою керівництва без згоди відповідного профспілкового комітету за винятком випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, за змістом зазначених норм, суд зазначає, що додаткові гарантії для працівників членів виборного профспілкового органу, законодавцем передбачено у разі звільнення працівників із органів внутрішніх справ. Проте, в даній справі, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, а тому доводи позивача щодо необхідності надання попередньої згоди виборного органу є необґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що і позовні вимоги позивача про поновлення його на посаді та виплати грошового забезпечення з 26 червня 2015 року, які є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 26.06.2015 року №450 о/с, задоволенню не підлягають.

Суд враховує також і те, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, ці обставини повинен довести субєкт владних повноважень, який є відповідачем, оскільки саме з встановленням цих обставин повязана правомірність прийнятого рішення.

Позивач не надав належних та допустимих доказів та не вказав обставин протиправності дій відповідача при прийнятті оскаржуваного наказу при зверненні до суду за захистом своїх прав, а відтак не довів обґрунтованість та законність підстав для задоволення позовних вимог. Натомість, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності винесеного ним рішення, відтак оскаржуваний наказ можна визнати такими, що відповідає вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

Враховуючи те, що виконання дисциплінарного стягнення, накладеного на позивача проведено у відповідності до вставленого порядку, передбаченому ст.18 Дисциплінарного суд прийшов до висновку, що видаючи спірний наказ №450 о/с від 26.06.2015 року «По особовому складу», відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, і правові підстави для визнання незаконним оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 26.08.2015 року.

Суддя Клименко О.М.