Справа № П/811/1896/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року справа № П/811/1896/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач» (далі Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 255222 грн. та накладено штрафну санкцію 127611 грн.

У письмових поясненнях Товариство підтримало вимогу заяви.

Стверджувало, що від укладення договору поставки з ПП «Хімінвест» (далі Підприємство) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ним.

На думку платника податків, він правомірно сформувало в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданим правочином.

Представник відповідача у письмових поясненнях заперечив щодо задоволення позову.

Зазначив, що правочин, котрий уклало Товариство з Підприємством, не спрямовувався на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ним.

Доказом того, як вважає він, є акт про неможливість проведення перевірки діяльності вказаного контрагента.

19 серпня 2015 року суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження (Том 2 а.с.22).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 26 вересня 2013 року ТОВ «Хімрезерв-2010» (далі Товариство 2) та позивач уклали договори оренди нерухомого майна (Том 1 а.с.172-178, 181-186).

Предметом оренди стали комплекси обєктів нерухомого майна, які розташовані в м.Кіровоград, вул.Мурманська,9 та 7А (Том 1 а.с.179-180, 187-188 ).

27 жовтня 2010 року Товариство та Товариство 2 уклали договір про оренду обладнання (Том 1 а.с.189-194).

Предметом оренди стали частина обладнання, які розташовані в м.Кіровоград, вул.Мурманська, 7А, що підтверджується актом прийому-передачі обладнання (Том 1 а.с.195-204).

13 липня 2011 року Товариство одержано свідоцтво про атестацію на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду (Том 1 а.с.162).

03 грудня 2013 року позивач отримав дозвіл на виробництво, переробку та застосування шкідливо небезпечних речовин 3 класу небезпеки (толуол, кислота оцтова за ГОСТ 12.1.007-76) (Том 1 а.с.169).

Товариство у листопаді 2010 року одержало ліцензію на придбання, зберігання, перевезення, ввезення на територію України, вивезення з території України, реалізація (відпуск), знищення, використання прекурсорів (списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Том 1 а.с.170-171).

10 лютого 2014 року Товариство (покупець) та Підприємством (постачальник) уклали договір поставки оцтової кислоти (Том 1 а.с.62-64).

Упродовж квітня 2014 року Підприємство поставило Товариству кислоту оцтову на суму 1598050 грн. (з урахуванням податку на додану вартість у сумі 319610 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові накладні від 12 вересня 2014 року (Том 1 а.с.67-70).

Перевезення товару здійснювало Підприємством відповідно до змісту залізничних накладних (Том 1 а.с.71-72).

Товариство розрахувалось з Підприємством за товар у безготівковій формі (Том 1 а.с.73-79).

В період з 28 січня по 02 лютого 2015 року податковим органом здійснено позапланову виїзну перевірку діяльності Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Підприємством за вересень 2014 року (Том 1 а.с.9-40).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом вони склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочин, котрий уклало Товариство з Підприємством, є недійсним (нікчемним), так як не спрямовувався на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ним.

На їх думку, доказом того є акти про неможливість проведення зустрічних звірок діяльності згаданих контрагентів.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року, яким Товариству збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 255222 грн. та накладено штрафну санкцію 127611 грн. (Том 1 а.с.41).

31 грудня 2014 року ревізором ДПІ у Шевченківському районі ГУМ у м.Києві складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки Підприємства щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку 2014 року (Том 2 а.с.1-19).

Акт перевірки містить висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій Підприємством.

За результатом проведення перевірок діяльності контрагента позивача керівник податкового органу не прийняв жодного рішень негативного характеру стосовно платників податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобовязана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції субєкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами проведення перевірки діяльності Товариства податкова інспекція не прийняла жодних рішень та не звернулася до суду з позовами про визнання недійсним договору, котрий уклав платник податків, в тому числі і з позивачем, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівник податкового органу не погодився з висновками ревізорів про недійсність правочину, які уклало Підприємство.

Отже, податковим органом враховані податкові зобовязання Підприємства з податку на додану вартість за договором, котрий укладений з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності позивача, податкові ревізори посилались на акт перевірки діяльності згаданого контрагента як незаперечний доказ недійсності його правочину.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договору, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочину, який уклало Товариство з Підприємством.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентом зобовязань за договором.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариство (податкові та видаткові накладні, залізничні накладні, виписки із банку).

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договором, укладеним з Підприємством, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання товару, що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 27 лютого 2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач» збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 255222 грн. та накладено штрафну санкцію 127611 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач» судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1