Справа № 824/1689/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

19 серпня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1689/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду позові позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної державної адміністрації № 136-ОС від 14.07.2015 року про накладання на ОСОБА_1 - директора ОСОБА_4 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації дисциплінарного стягнення.

Позивач 19.08.2015 р. повторно подав до суду клопотання про забезпечення позову. В даному клопотанні позивач просить суд зупинити дію розпорядження голови Чернівецької обласної державної адміністрації № 136-ОС від 14.07.2015 року про накладання на ОСОБА_1 - директора ОСОБА_4 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує на те, що за приписами ст. 151 Кодексу законів про працю України оголошена їй догана діє протягом року з моменту її оголошення, а тому у разі повторного притягнення її до дисциплінарної відповідальності, навіть за незначний дисциплінарний проступок, у проміжок часу до моменту надання судом оцінки спірному розпорядженню та ухвалення судового рішення по суті, на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України, її звільнять з публічної служби.

Крім того позивач зазначає, що до функцій очолюваною нею державної установи входить питання призначення субсидій соціально незахищеним верствам населення. Загальновідомою є обставина наявності невдоволення темпами розгляду заяв про призначення субсидій, позаяк незадовільну оцінку таким темпам виказав через засоби масової інформації Прем'єр-Міністр України у своїх неодноразових зверненнях. Така незадовільна оцінки викликала безліч перевірок діяльності очолюваного нею ОСОБА_4 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, внаслідок чого існує реальна загроза накладення на неї нового дисциплінарного стягнення, яким, зважаючи на дію спірного розпорядження у часі, буде її звільнення з публічної служби.

В той же час у випадку задоволення її адміністративного позову та визнання протиправним спірного розпорядження будуть вважатися відсутніми підстави для застосування до неї приписів п. 3 ст. 40 КЗпП України, проте відновлення її законних прав та поновлення на роботі потребуватиме нового судового захисту.

Також позивач зазначає, що внаслідок дії спірного і, на думку позивача, очевидно протиправного розпорядження її вже позбавлено щоквартальної премії та належної їй до виплати надбавки до посадового окладу, про що свідчать відповідне розпорядження. Втрата нею частини заробітку та постійна загроза звільнення за будь-який, навіть незначний дисциплінарний проступок, діють на неї дуже негативно. Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до статті 117 КАС України може бути зупинено дію спірного розпорядження голови Чернівецької обласної державної адміністрації, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування до позивача виключних заходів, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України, які можуть настати тільки внаслідок врахування оголошеної спірним розпорядженням догани, як прецеденту для кваліфікації дій позивача в якості систематичного порушення трудової дисципліни у період до вирішення спору по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позивача підтримали клопотання про забезпечення позову та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заявленого клопотання заперечувала та просила суд в його задоволенні відмовити за безпідставністю.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання та перевіривши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог. Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обовязком і елементом судового захисту.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі.

Дослідивши наявні матеріали даної справи, суд встановив, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову позивачем не представлено суду належних та переконливих доказів й не наведено у клопотанні обставин, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В своїх мотивах позивач зсилається на те, що загальновідомим є обставина наявності невдоволення темпами розгляду заяв про призначення субсидій, через те, що незадовільну оцінку таким темпам виказав через засоби масової інформації Прем'єр-Міністр України і, як наслідок, розпочались перевірки діяльності очолюваного позивачем ОСОБА_4 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації. Однак, розпорядження про оголошення догани у зв'язку із порушенням трудової дисципліни позивача (вибуття у відрядження ) жодним чином не пов'язано із тим, що Прем'єр - міністр України висловлює своє незадоволення призначенням субсидій у Чернівецькій області і відповідно, з питання призначення субсидій, проводяться перевірки.

Також позивач зазначає, що у разі повторного притягнення її до дисциплінарної відповідальності, у проміжок часу до моменту надання судом оцінки спірному розпорядженню та ухвалення судового рішення по суті, на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України, її звільнять з публічної служби.

З такими мотивами підстав для забезпечення позову суд не може погодитись, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях позивача щодо дій і наслідків, які можуть настати в майбутньому. А та обставина, що розпочались перевірки роботи очолюваного позивачем ОСОБА_4 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації з питань призначення субсидій, не свідчить про те, що позивача в подальшому звільнять із публічної служби. Наразі не існує об'єктивних причин для подібного висновку, оскільки суду не було надано доказів того, що роботодавцем вчинено дії щодо створення негативних наслідків для позивача за результатами перевірки.

Стосовно посилання позивача на те, що внаслідок дії спірного розпорядження її вже позбавлено щоквартальної премії та належної їй до виплати надбавки до посадового окладу слід зазначити, що вказані дії є виключним правом керівника органу.

У відповідності до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Однак, позивач в клопотанні про забезпечення позову зазначає, що оскаржуване нею розпорядження про оголошення догани є очевидно протиправним, однак не вказує в чому його протиправність і чому вказане є очевидним. Таким чином, забезпечуючи позов шляхом зупинення дії розпорядження суд фактично вирішує спір без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 117, 118, 158-160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Ухвалу в повному обсязі складено 21 серпня 2015 р.