Справа № 815/6371/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6371/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року

15 год. 01 хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Торубка М.А.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідачів: ОСОБА_2 за довіреністю

Від третіх осіб:

Від ОСОБА_3: не зявився

Від ОСОБА_4: не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Южненської міської ради Одеської області до Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання нечинним дій та незаконним витягу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області щодо повторного внесення відомостей про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015 до Державного земельного кадастру та поновлення державної реєстрації Державного акта серії ЯА № 551139 від 19.07.2005р.; визнати протиправними дії Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області щодо видачі ОСОБА_3 витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015; визнати нечинним витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незважаючи на рішення суду апеляційної інстанції від 27.04.2005 р., яким скасовано рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р., Южненським міським відділом земельних ресурсів та Южненським міським відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в червні 2005 р. оформлено та зареєстровано державний акт на право власності на землю ОСОБА_5. При цьому під час видачі зазначеного державного акту на земельній ділянці було розміщено ряд об'єктів нерухомості, у т.ч. товарний ринок. В подальшому до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та бази даних автоматизованої системи державного земельного кадастру внесено зміни згідно постанови Южного міського суду від 07.06.2007 р. № 2-а-1/2007. Крім того, існує декілька земельних ділянок, які повністю або частково входять в межі земельної ділянки площею 11,58010 га, на яку ОСОБА_5 був виданий державний акт серії ЯА № 551139. Поновлення відповідачем відомостей про земельну ділянку у Державному реєстрі земель та видача ОСОБА_3 витягу з Державного земельного кадастру про дану земельну ділянки мали наслідком видачу нотаріусом свідоцтв про право на спадщину (в т.ч. на зазначену вище земельну ділянку), яка залишилась після смерті ОСОБА_5Я.) Таким чином, державний реєстратор Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області повинен був відмовити громадянці ОСОБА_3 у видачі витягу з державного земельного кадастру у зв'язку із скасуванням державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:007:0015 та видалити відомості з бази даних автоматизованої системи Державного реєстру земель та Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що поземельна книга, відкрита 19.07.2005 р. на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0015 площею 11,5800 га та реєстраційна картка вищезазначеної земельної ділянки серії АББ № 242814 не містять відомостей про скасування державної реєстрації земельної ділянки чи виключення земельної ділянки з бази даних АС ДЗК. За законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, реєстрація скасування державного акта на право власності ОСОБА_5 на земельну вищевказану земельну ділянку не здійснювалась, поземельна книга на земельну ділянку не закривалась.

Третя особа - ОСОБА_3, в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, зазначивши, що її батько ОСОБА_5 набув право на земельну ділянку за договором дарування від 19.11.1999 р. та сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 133246 від 10.02.1997 р., в подальшому вийшовши з КСП «Сичавське» та здійснивши виділення землі в натурі. На підставі судового рішення від 15.11.2004 р. був оформлений державний акт серія ЯА № 551139, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58. Посилаючись на рішення ВАСУ від 22.02.2011 р., яким скасовані судові рішення, що слугували підставою для скасування державної реєстрації державного акту третя особа зазначає, що фактично спірний державний акт був чинний протягом усього періоду судового розгляду з 2006 р. по 2011 р. У зв'язку із цим вона звернулась до Управління Держземагентства в Комінтернівському районі зі заявою про видачу Витягу з ДЗК з метою отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації частини спадщини.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування права на земельну ділянку (пай), посвідченого сертифікатом ОД № 0133246 від 10.02.1997 р., ОСОБА_5 отримав в дар право на земельну частку (пай) площею 11,403 умовних кадастрових гектарів від гр. ОСОБА_6

Рішенням Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 29.06.2000 р. № 63-ХХІІІ надано згоду на виділення земельної ділянки в натурі згідно Сертифікату ОД № 133246 ОСОБА_5 (т.1, а.с. 104) в районі ринку «Южний».

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р. по справі № 2-1121 визнано право ОСОБА_5 на отримання у приватну власність земельної ділянки площею 11,403 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату про право на земельну долю (пай) ОД № 0133246 від 10.02.1997 р. Комінтернівської РДА в межах, визначених рішенням сесії Сичавської сільської ради ХХІІІ скликання за № 68 від 29.06.2000 р. на земельному масиві № 40 КСП «Сичавське», прилеглому до Южненського міського ринку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.04.2005 р. рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р. по справі № 2-1121 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однак на підставі вищезазначеного судового рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р. по справі № 2-1121 Южненським міським відділом земельних ресурсів 19 липня 2005 р. ОСОБА_5 видано державний акт серії ЯА № 551139 на право власності на земельну ділянку, що розташована: масив № 40, ділянка № 1 на території м. Южне Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58.

Таким чином, Державний акт на право власності на землю був виданий ОСОБА_5 19.07.2005 року на підставі судового рішення, яке на час видачі Держакту вже було скасовано.

В матеріалах справи відсутні докази щодо ухвалення загальним судом будь-якого рішення у справі №2-1121 при новому розгляді справи.

Крім того, судом встановлено, що постановою Южного міського суду Одеської області від 07.06.2007 р. по справі № 2-а-1/2007, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2007 р., визнано незаконними дії Южненського міського відділу земельних ресурсів та Южненського міського відділу Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»; зобовязано виключити з бази даних автоматизованої системи ДЗК земельну ділянку площею 11,58010 га, що надана у власність ОСОБА_5, зобовязано скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯА № 551139.

Відповідно до листа ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 20.10.2008 р. № 07-2/3676 (т.І, а.с. 29) на виконання вищевказаного судового рішення до Державного реєстру земель внесені відповідні зміни.

Згідно листа відділу Держкомзему у м. Южному від 25.05.2012 р. № 32-03-369 (т.І, а.с. 30), станом на 15.05.2012 р. з автоматизованої бази даних скасовано реєстрацію Державного акту ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку, площею 11,5801 га, яка знаходиться за адресою: м. Южне.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.02.2011 р. постанову Южного міського суду Одеської області від 07.07.2007 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18.12.2007 р. скасовано, а справу направлено на навий розгляд, у звязку із невстановленням судами факту знаходження спірної земельної ділянки у комунальній власності (т.І, а.с.31-32).

На теперішній час судовий розгляд вищевказаної справи не завершений. Ухвала суду в даній справі про зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2а-1/2007 скасована Одеським апеляційним адміністративним судом.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 293781 від 23.03.2012 р., ОСОБА_5 помер 22 березня 2012 р., про що в Книзі реєстрації смертей 2012 р. зроблено запис № 10 від 23.03.2012 р.

За заповітом ОСОБА_5, посвідченим 16.10.2003 р. державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_7, померлий заповів все свою майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках (т.І, а.с. 112).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАА 371203, виданого 16.05.2014 р. державним нотаріусом ОСОБА_8, спадщина ОСОБА_5 складається з земельної ділянки № 1 площею 5801 га, яка розташована: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер :02:007:0015, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 551139, виданого на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р. по справі № 2-1121, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58 від 19.07.2005 р.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.05.2014 р. спадкоємець ОСОБА_3 успадкувала 1/2 частки вищевказаного спадкового майна.

14 травня 2014 р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області зареєстровано за № ЗВ-014 заяву ОСОБА_3 про надання відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :02:007:0015, що розташована: Одеська область, м. Южне (масив № 40, ділянка № 1), та видано заявнику витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, зареєстровану 18.07.2005 р. із зазначенням власника ОСОБА_5 (т.І, а.с. 134).

Також судом встановлено, що 18.10.2012 р. Южненською міською радою прийнято рішення № 659-VI, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у м. Южному Одеської області (масиви 39, 40, 41). Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на теперішній час не затверджено, у т.ч. через відмову спадкоємця ОСОБА_5 ОСОБА_9

Згідно листа голови комісії з реорганізації Держземагентства України від 31.12.2014 р. № 18-28-0.21-16273/2-14 (т.І, а.с.162-163) відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0015 перенесено до Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру помилково на підставі Поземельної книги № 020070015, в яку не внесено відомості про рішення суду щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації земельної ділянки і яка не була закрита відповідно до законодавства.

Відповідно до Указу Президента України від 08.04.2011 р. № 445/2011 Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів, у т.ч. за укладеними міжнародними договорами України, стороною яких є Державний комітет України із земельних ресурсів.

Згідно з Положенням про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

В редакції Земельного кодексу України на час реєстрації державного акту (до 01.01.2013 р.), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель (ст.202 ЗКУ), який складається з книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

З 1 січня 2011 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорі оренди землі», відповідно до якої повноваження щодо державної реєстрації земельних ділянко та прав на них, обмежень (обтяжень) використання земельних ділянок здійснювали територіальні органи Держкомзему/Держземагенства.

Відповідно до наказу Держкомзему від 13.12.2010 р. № 860 «Про інвентаризацію та передачу документів» структурними підрозділами ДП «Центр державного земельного кадастру» до територіальних органів земельних ресурсів передана вся необхідна документація для виконання повноважень з ведення державного реєстру земель, а саме: Поземельні книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, зареєстровані структурними підрозділами Центру ДЗК другі примірники державних актів на право власності на земельні ділянки, зареєстровані треті примірники договорів оренди землі тощо.

Згідно з п.4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно їх до повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Згідно з п.27 Постанови Кабінету Міністрів України № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (втратила чинність 01.01.2013 р.), запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагентства на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису здійснюється шляхом внесення до автоматизованої системи відомостей про скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів посадової особи, яка скасувала (поновила) запис, та формування з використанням автоматизованої системи нових аркушів Поземельної книги, що засвідчується підписом посадової особи та скріплюється печаткою територіального органу Держземагентства (п. 28 Постанови № 1021).

Посадова особа протягом трьох робочих днів письмово повідомляє власника (користувача) земельної ділянки про скасування (поновлення) запису (п.29 Постанови № 1021).

З 01.01.2013 р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 р., якою визначено процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з пп.4 п.75 Постанови № 1051 у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162 - 199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Пунктом 166 Постанови 1051 передбачено 166, що для отримання витягу з Державного земельного кадастру, довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові: 1) заяву за формою згідно з додатком 42; 2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку); 3) документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Відмова у наданні відомостей з Державного земельного кадастру надається у формі повідомлення у разі, коли: 1) у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості; 2) із заявою про надання відомостей з Державного земельного кадастру звернулася неналежна особа; 3) документи подані не в повному обсязі та/або не відповідають вимогам, встановленим законом (п.168 Постанови № 1051).

14.05.2014 р. ОСОБА_3 звернулася до Управління Держземагентства у Комінтернівському районі із заявою про надання відомостей з Державного земельного кадастру, зокрема, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0015 (т.І, а.с. 129).

За результатами розгляду вищезазначеної заяви заявник отримала Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 11,5801 га з кадастровим номером :02:007:0015, що розташована: Одеська область, м. Южне (масив № 40, ділянка № 1), цільове призначення А.01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; форма власності приватна; дата державної реєстрації земельної ділянки 19.07.2005 р. (т.І, а.с. 134-137).

Зі змісту вищевказаного витягу вбачається, що документом, який є підставою для виникнення права, є рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 р. № 2-1121, а документ, що посвідчує право Державний акт від 19.07.2005 р. ЯА 551139. У відомостях про право власності вказано ОСОБА_5 (нині померлий).

Таким чином, судом встановлено, що незважаючи на попередньо надані відомості:

- ДП «Центр Державного земельного кадастру» (лист від 20.10.2008 р. № 07-2/3676, т.І, а.с. 29) - щодо виконання постанови Южненського міського суду Одеської області від 07.06.2007 р. № 2-а-1/2007;

- Відділу Держкомезму у м. Южне Одеської області (лист від 25.05.2012 р. №32-03-369 (т.І, а.с. 30) щодо скасування реєстрації Державного акту ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 11,5801 га, що розташована: Одеська область, м. Южне, за № 01 від 17.01.2005 р.;

- Держземагентства (лист від 31.12.2014 р. № 18-28-.21-16273/2-14, т.І, а.с. 162-163) про те, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером № :02:007:0015 перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру помилково на підставі Поземельної книги № 020070015, в яку не внесено відомості про рішення суду щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації земельної ділянки і яка не була закрита відповідно до законодавства,

які у сукупності свідчать про фактичне виконання рішення суду щодо скасування реєстрації Державного акту ОСОБА_5, відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідні дії на виконання рішення суду не здійснювалися. При цьому на усний запит Южненської міської ради отримана інформація, що Комінтернівським районним управлінням Державного агентства земельних ресурсів України до бази даних автоматизованої системи Державного реєстру земель включено спірну земельну ділянку та поновлено державну реєстрацію Державного акту ЯА № 551139 на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.02.2011 р.

При цьому судом не встановлено факту вирішення будь-яким судом питання повороту виконання рішення Южненського районного суду Одеської області та суду апеляційної інстанції по справі № 2-а-1/2007, тому будь-які дії, які спричинили повторне внесення до відповідних Реєстрів та баз даних відомостей про держакт на землю від 19.07.2005 року ЯА №551139 на імя ОСОБА_5, не можуть вважатись законними.

Відповідачем не обґрунтовано та не доведено наявність підстав для повторного внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру та поновлення державної реєстрації Держакта серії ЯА №551139 від 19.07.2005 року.

Слід зазначити, що про повторність внесення відомостей про земельну ділянку та поновлення державної реєстрації Держакту свідчить видачу спірного Витягу з даними про те, що власник земельної ділянки ОСОБА_5 нині померлий (а.с. 134, зворот), тобто такі відомості зявились в Державному земельному кадастрі після смерті ОСОБА_5 після 22.03.2012 року, а відтак повторне внесення відомостей відбулись після направлення Вищим адміністративним судом України справи №2а-1/2007 на новий розгляд до суду першої інстанції, в період, коли адміністративний спір вирішувався в суді.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює доводи відповідача та третьої особи про те, що Державний акт на землю є чинним та не скасованим судовим рішенням, що узаконює повторне внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та поновлення державної реєстрації Державного акта та видачу витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Суд, який відіграє провідну роль у здійсненні юридичної кваліфікації фактів справи, вважає, що даний позов має бути розглянутий в аспекті ст. 1 Першого протоколу, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Зазначені принципи сформульовано і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід'ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу (Лист Верховного Суду України від 01.07.2013 р. «ОСОБА_8 деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ).

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «ОСОБА_10 проти Італії» [ВП], заява N 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Перепьолкінс проти Латвії» [ВП], заява N 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Крім того, Європейський Суд неодноразово нагадував, що будь-яке втручання у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В даному випадку, ОСОБА_3 було видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, щодо якої триває судовий розгляд про правомірність її набуття та оформлення попереднім власником (спадковацем ОСОБА_5Я.). Зазначені дії, в свою чергу, призвели до вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину, зокрема вищевказану спірну земельну ділянку. При цьому на теперішній час земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0103, :02:007:0162, :02:007:0212, :02:007:0213, :02:007:0214, як стверджує позивач, повністю або частково входять в межі земельної ділянки, на яку громадянину ОСОБА_5 був виданий Державний акт серії ЯА № 551139, що також свідчить про неправомірний характер дій відповідача, який мав наслідком нашарування земельних ділянок, що не спростовано відповідачем.

При цьому, сам факт отримання вищевказаних кадастрових номерів земельних ділянок, які повністю або частково входять в межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0015, - повністю нівелює твердження відповідача про те, що скасування реєстрації Державного акту на земельну ділянку на виконання рішення суду не здійснювались. Суд також враховує, що вищезазначені земельні ділянки передані позивачем в оренду на підставі укладених договорів, у зв'язку із чим оскаржувані дії відповідача дійсно порушують інтереси Южненської міської ради.

Вивчивши обставини справи, суд зазначає, що оскаржувані дії відповідача утворили несправедливий дисбаланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, оскільки неправомірні дії відповідача утворили диспропорційне співвідношення між засобами, які застосовані, та метою, яку було досягнуто.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує фактичні обставини справи та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є субєктом владних повноважень діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За цих обставин оскаржувані дії відповідача слід визнати неправомірними, у тому числі дії з видачі Витягу з Державного земельного кадастру ОСОБА_3, оскільки вони є незаконним наслідком повторного внесення до Державного земельного кадастру даних про земельну ділянку та її державну реєстрацію 19.07.2005 року за відсутності законних підстав для цього.

Підлягає задоволенню також і вимога про визнання нечинним Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під №1, площею 11,5801 га, кадастровий номер :02:007:0015, оскільки Витяг є документом, що наразі містить нечинні відомості про власника земельної ділянки площею 11, 5801 га, кадастровий номер :02:007:0015, ОСОБА_5 відповідно до судового рішення, що скасовано.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Южненської міської ради Одеської області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у звязку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Южненської міської ради Одеської області до Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та нечинним витягу задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області щодо повторного внесення відомостей про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015 до Державного земельного кадастру та поновлення державної реєстрації Державного акта серії ЯА № 551139 від 19.07.2005р.

Визнати протиправними дії Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області щодо видачі ОСОБА_3 витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015.

Визнати нечинним витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку під № 1, площею 11,5801 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Южне, масив № 40, кадастровий номер: :02:007:0015.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 25.08.2015 року.

Суддя М.М. Аракелян

.