Справа № 2-а-184/2010
Суддя: Мовчан О. Г.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 2а-184 2010 року
ПОСТАНОВА

іменем України

14 липня 2010 року

Михайлівський районний суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Мовчана О.Г.

при секретарі Лапезіній Н.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Михайлівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 про визнання дій інспектора ДПС неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення звільнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене 4.2 ст. 122 КУпАП. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зверну вся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати неправомірними дії інспектора взводу ДПС та скасувати постанову серії АР № 241707 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП від 31 березня 2010 року винесену інспектором взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 у відношенні нього з накладенням стягнення у вигляді штрафу розміром 500 грн. та звільнити його від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 березня 2010 року об 11 годині 00 хвилин інспектором взводу ДПС ОСОБА_3 було складено на його імя протокол серії АР № 225895 по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення співробітником ДАІ викладені наступні обставини правопорушення: „З 1 березня 2010 року об 11 годині в м. Мелітополь по вул. О. Невського на перехресті з вул. Леніна, повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили проїжджу частину, на яку він повертав керуючи автомобілем ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1, чим порушив вимоги п. 16.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується з викладеним в протоколі, так як керуючи вказаним автомобілем він почав рух після сигналу світлофора, тобто після загорання зеленого світла. На проїжджій частині він побачив пішохода і зупинився, щоб його пропустити, але той знаком руки дозволив йому продовжити рух. Він зрозумів, що пішохід передумав переходити і почав рух. Після того як він проїхав перехрестя його зупинив інспектор ДПС ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії АР № 225895 про порушення ним п. 16.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Не зважаючи на його пояснення, щодо проїзду перехрестя, інспектором взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 241707 від 31 березня 2010 року, відповідно до якої його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 500 гривень.

В звязку з викладеним позивач просить визнати неправомірними дії інспектора взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 241707 від 31 березня 2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду:

світлокопія постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 241707 від 31 березня 2010 року; світлокопія протоколу про адміністративне правопорушення серії АР № 225895 від 31 березня 2010 року; світлокопія паспорта громадянина України; характеристика;

світлокопія посвідчення інваліда.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання дій інспектора взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району старшини міліції ОСОБА_3 неправомірними та скасування постанови серії АР № 241707 по справі про адміністративне правопорушення від 31 березня 2010 року, відповідно до якої його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 500 грн. підтримав в повному обсязі. В іншій частині позовних вимог відмовився і відмова прийнята судом.

Відповідач, який своєчасно та в установленому законом порядку сповіщався про час та місце розгляду справи, до судового засідання вдруге не зявився, в матеріалах справи містяться корінці повідомлень про отримання відповідачем судових повісток про виклик до суду, причини неявки суду не сповіщені.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача відповідно до положень частини 4 ст. 128 КАС України.

Дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог й потребу їх задоволення виходячи з наступного:

відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

ч.2ст. 2 КАС України, встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження;

відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; за змістом п.1 ч.1 ст. З КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП, передбачено право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення;

відповідно до положень ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову;

відповідно до положень ч.3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання;

в судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АР № 225895 від 31 березня 2010 року складений інспектором взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: в протоколі відсутні пояснення пішохода, якому начебто позивач ОСОБА_1 не надав перевагу в русі на перехресті, а

дані відомості необхідні для вирішення справи по суті. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення.

В наслідок відповідності дій позивача вимогам Правил дорожнього руху, в діях останнього не вбачається адміністративного правопорушення передбаченого

ч.2ст. 122 КУпАП, а отже відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог адміністративного позову та потребу їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст.256, 268, 283-284, 287- 289 КУпАП, ст.ст.11, 71, 72, 94, 98, 161-163, 167 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року „Про Правила дорожнього руху зі змінами і доповненнями згідно з постановами КМУ № 876 від 01 жовтня 2008 року, №№ 76124 від 11 лютого 2009 року та № 395 від 22 квітня 2009 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 про визнання дій інспектора ДПС неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення звільнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора взводу ДПС по обслуговуванню м. Мелітополь та Мелітопольського району ОСОБА_3 - неправомірними.

Постанову серії АР № 241707 від 31 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 500 гривень - скасувати.

Провадження в адміністративній справі - закрити, відповідно до положень п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дати її проголошення і

поданням після цього апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4