Справа № 539/1830/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р.Справа № 539/1830/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Жигилія С.П. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2015р. по справі № 539/1830/15-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними та спонукання до дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Лубни та Лубенському району Полтавської області , в якому просить суд визнати дії ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо незаконного відрахування з його щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2014 р. податку неправомірними, зобовязавши відповідача провести перерахунок та повернути йому стягнуті суми податку, продовживши виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в раніш встановленому розмірі без обкладання податком, встановивши строк для подання субєктом владних повноважень ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області до суду звіту про виконання постанови, яка вимагає вчинення певних дій.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2015р. позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відрахування з щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 податку неправомірними. Зобовязано УПФ України в м. Лубнах та Лубенському районі провести перерахунок та повернути ОСОБА_2 стягнуті суми податку з 19.11.2014 року, продовживши виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в раніш встановленому розмірі без обкладання податком. Встановлено строк для подання субєктом владних повноважень відповідачем ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Лубнах та Лубенському районі Полтавської області до суду звіту про виконання постанови, яка вимагає вчинення певних дій на протязі місяця з моменту вступу рішення суду в законну силу.

ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає постанову необґрунтованою і незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права , просить скасувати постанову суду , постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши постанову суду першої інстанції , матеріали справи у їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м.Лубнах та Лубенському районі з 14.03.2011 року і отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

З 01.07.2014 року відповідач у відповідності до внесених змін до ст. 164.2.19 Податкового Кодексу України на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» почав утримувати з нього податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 1130,82 грн. до 31.12.2014 року та 1688,15 грн. з 01.01.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того , що положення про обкладання податком довічного грошового утримання судді у відставці є порушенням гарантії незалежності суддів, протирічить вимогам Конституції України і не може бути застосовано до судді у відставці, що засвідчує протиправність дій відповідача щодо обкладання податком його довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Згідно ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Статті 126, 130 Конституції України та ОСОБА_3 України «Про судоустрій і статус суддів» гарантують незалежність і недоторканість суддів, їх фінансове забезпечення.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня. Умови і порядок виплати цього утримання встановлюються Законом України.

ОСОБА_4 правова позиція викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005(справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

Частиною 2 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - ОСОБА_3 №2453-VІ) передбачено, що суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно ч. 5 ст. 138 Закону №2453-VІ пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету, за винятком суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів, яким грошове утримання виплачується цими судами.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів», який діяв на момент виходу у відставку, за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту як і до виходу у відставку, щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується у розмірі 80-90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без будь яких обмежень.

Однією із гарантій соціального захисту на момент його виходу у відставку була виплата довічного щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого судді.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011, правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття однорідними та взаємоповязаними.

Рішеннями Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 і від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

Як зазначив Конституційний суд України, відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.п.164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.1.1. ст. 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 (далі - ОСОБА_3 №71-VIIІ) встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п. 162.1 ст. 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно п. 165.1.1 «е» ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як «сума пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, а також з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати».

Податковим кодексом України передбачено такий об'єкт оподаткування, як загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, у тому числі заробітна плата та встановлено винятки з оподатковуваних доходів фізичних осіб, одним з доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу і не підлягають оподаткуванню, є щомісячне довічне грошове утримання (підпункт «е» п.п 165.1.1 ст. 165 Кодексу), таким чином, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання працюючого судді по суті є однаковими поняттями, що свідчить про те, що щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню та є звільненою від оподаткування виплатою.

Враховуючи наведені норми закону , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що включення до загального місячного оподаткованого доходу позивача сум щомісячного грошового утримання судді та його оподаткування починаючи з 19.11.2014 року є неправомірним, тому позовні вимоги щодо визнання дій ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо відрахування з щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 податку, зобовязання УПФ України в м. Лубнах та Лубенському районі провести перерахунок та повернути ОСОБА_2 стягнуті суми податку з 19.11.2014 року, продовживши виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в раніш встановленому розмірі без обкладання податком є правомірними та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, є безпідставними та не спростовують висновків суду, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2015р. по справі № 539/1830/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 25.08.2015 р.