Справа № 826/5900/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/5900/15
У Х В А Л А

25 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Державна казначейська служба України (далі - Позивач, ДКС України) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної виконавчої служби України (далі - Відповідач-1, ДВС України) про скасування постанови відділу примусового виконання рішень ДВС України від 11.03.2015 року ВП №45650703 про накладення штрафу на ДКС України у розмірі 680,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.05.2015 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-2, Департамент ДВС).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 30.07.2015 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статті 187 КАС України. При цьому невідповідність приписам статті 187 КАС України виявилася у тому, що в апеляційній скарзі не зазначено про бажання або небажання особи взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, до апеляційної скарги не додані: її копії відповідно до кількості сторін, які беруть участь у справі, документ про сплату судового збору, а також додані до неї письмові матеріали відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання ухвали від 30.07.2015 року. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху уповноваженою особою ДКС України отримано 03.08.2015 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 14.08.2015 надійшла заява ДКС України про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено про небажання особи брати участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а також додано два примірники апеляційної скарги з доданими до неї письмовими матеріалами у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Однак, Апелянтом не було виконано іншої вимоги, зазначеної в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а саме не додано документ про сплату судового збору. При цьому в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги Позивачем зазначено, що оскільки виконавче провадження ВП №45650703, в рамках якого на ДКС України накладено штраф, відкрито за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду 820/9021/14, виданим 29.09.2014 року, про зобов'язання Позивача виконати заяву ОСОБА_1 від 05.02.2014 року за рахунок Державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами, даний спір пов'язаний з виконанням ДКС України своїх повноважень, а відтак остання підлягає звільненню від сплати судового збору у відповідності до вимог п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, як вже було зазначено судом в ухвалі від 30.07.2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, зі змісту положень п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи, зокрема, Державної казначейської служби України звільняються від сплати судового збору у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів. Інакше кажучи, ці органи звільняються від сплати судового збору у справах, пов'язаних з виконанням тих функцій, для забезпечення яких вони утворені.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеного додатку до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є скасування постанови відділу примусового виконання рішень ДВС України про накладення штрафу за невиконання рішення суду. Тобто, даний спір виник не з питань повноважень ДКС України, а з приводу оскарження Позивачем рішення суб'єкта владних повноважень в рамках виконавчого провадження, в якому останній виступає боржником, що, у свою чергу, виключає можливість звільнення Апелянта від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, судом враховується, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначеним нормам Основного Закону кореспондують приписи ч. 2 ст. 14 КАС України, згідно яких постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

З наведеного випливає, що викладені в ухвалі від 30.07.2015 року про залишення апеляційної скарги ДКС України без руху недоліки, зокрема, щодо необхідності сплати судового збору, повинні бути усунуті у визначений судовим рішенням, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» спосіб шляхом долучення до апеляційної скарги документа про сплату судового збору.

При цьому суд підкреслює, що у випадку допущення, на думку особи, порушення норм матеріального чи процесуального права судом апеляційної інстанції, остання має право оскаржити, зокрема, такі ухвали суду, які перешкоджають подальшому провадженню у справі. Водночас, доказів оскарження ухвали від 30.07.2015 року у встановленому процесуальним законом порядку Апелянтом подано не було, як і не було усунуто всі недоліки, визначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя Степанюк А.Г.