Справа № 820/5681/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 серпня 2015 р. Справа № 820/5681/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання Тайцеві А.Л.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати податкові повідомлення-рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області №, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 21.05.2015 року; визнати протиправними дії Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо залишення без розгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" на акт від 06.05.2015 року №1953/20-36-22-01-07/36627667 "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" (податковий номер 36627667) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 року" з питань недотримання строків їх подачі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2015 року залишено без розгляду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в частині визнання протиправними дій Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо залишення без розгляду заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" на акт від 06.05.2015 року №1953/20-36-22-01-07/36627667 "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" (податковий номер 36627667) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 року" з питань недотримання строків їх подачі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що контролюючим органом проведено перевірку підприємтва позивача, за наслідками якої складено акт від 06.05.2015 року №1953/20-36-22-01-07/36627667 «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Нертус Агро (податковий номер 36627667) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014». На підставі викладених у акті перевірки висновків, Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення, а саме: № НОМЕР_4 від 21.05.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Нертус Агро» на 1503859 гривень за основним платежем, 751 929,50 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями; № НОМЕР_1 від 21.05.2015 року, яким визначено завищення відємного значення податку на додану вартість на суму 14500 гривень за період 12.2014 року; № від 21.05.2015, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 56298,52 гривень; № від 21.05.2015 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510 гривень. На думку позивача висновки податкового органу про вчинення ним порушень є помилковими, не доведеними належними доказами і спростовуються первинними документами.

Відповідач, Індустріальна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що винесені на підставі висновків перевірки податкові повідомлення-рішення є законними, а позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через необґрунтованість.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на підставі направлень від 06.04.2015 №581, №582, №583, №584, №585, №586, №597, №601, виданих Індустріальною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області проведено перевірку платника податків ТОВ «Нертус Агро».

За наслідками перевірки фахівцями податкового органу складено акт від 06.05.2015 №1953/20-36-22-01-07/36627667 «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Нертус Агро (податковий номер 36627667) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014».

Відповідно до висновків акту вказано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ „Нертус Агро: пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138, п.139.1.9 ст.139, пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1503859 грн., в тому числі за 3 квартал 2012 року на суму 364825 грн., за 4 квартал 2012 року на суму 20250 грн., за 2013 рік у сумі 264900 грн., за 2014 рік на суму 853884 грн; абз.«а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 14500 грн; п.119.2 ст.119 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями - надання уточнюючого розрахунку по формі 1-ДФ за 3-й квартал 2013 року пізніше граничного терміну (граничний термін 11.11.2013 року, фактично надано 28.01.2014 року); п.2.8 глави 2, п.3.5 глави 3, п.7.23 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 встановлено перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касі, застосовуються штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу: у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день, а саме: 28149,26*2=56298,52 грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки керівником Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення:

-№ від 21.05.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Нертус Агро» на 1503859,00 грн за основним платежем, 751929,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ НОМЕР_1 від 21.05.2015 року, яким визначено завищення відємного значення податку на додану вартість на суму 14500 гривень за період 12.2014 року;

-№ від 21.05.2015, яким за порушення п.2.8, п.3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (із змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 56298,52 грн;

-№ від 21.05.2015 року, яким було встановлено порушення гл. 2, ст.119 п.119.2 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510 гривень.

Під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для винесення податкового повідомлення рішення № від 21.05.2015 року, яким збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Нертус Агро» на 1503859,00 грн за основним платежем, 751929,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями слугував висновок податкового органу щодо порушення позивачем пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138, п.139.1.9 ст.139, пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1503859 грн., в тому числі за 3 квартал 2012 року на суму 364825 грн., за 4 квартал 2012 року на суму 20250 грн., за 2013 рік у сумі 264900 грн., за 2014 рік на суму 853884 грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» в перевіряє мий період мало відносини з такими контрагентами як: із ФО-П ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), ФО-П ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6), ФО-П ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7), ФО-П ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8), ФО-П ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9), ФО-П ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10).

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що по взаємовідносинах з зазначеними контрагентами позивача неможливо ідентифікувати отримані послуги з доробки насіння кукурудзи та соняшнику як повязані з господарською діяльністю підприємства. Цей висновок податковим органом обґрунтовано сумнівом щодо можливості виконання послуг однією особою в обємах відповідно до укладених договорів.

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №01/03-П від 01.03.2014 року з ФОП ОСОБА_4 (т.1 а.с. 153-156).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ОСОБА_4 має право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.1 а.с. 161-162).

Відповідально до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_4 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а замовник зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікацію (т.1 а.с. 157).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_4 здійснювалось надання послуг за договором №01/03-П від 01.03.2014 року на обладнанні відповідно до договору 01/01-1-П від 02.01.2014 р. з ТОВ «Харків Хімпром» (т.1 а.с. 182-183).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_4 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 123-140).

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №01/11-С від 28.11.2014 року з ФО-П ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8) (т.1 а.с. 203-206).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ОСОБА_6 має право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.1 а.с. 202).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_6 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікацію (т.1 а.с.207).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_6 здійснювалось надання послуг за договором №01/11-С від 28.11.2014 року на обладнанні відповідно до договору про право використання майна 01/12-1-С від 01.12.2014 р. з ТОВ «Харків Хімпром» (т.1 а.с. 213-).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_6 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 158).

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №01/03-П від 01.03.2014 року з ФО-П ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) (т.1 а.с. 221-224).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ОСОБА_3має на право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.1 а.с. 218-219).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_3 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікацію (т.1 а.с.225) та додаткову угоду від 05.05.2014 року (т.1 а.с. 226).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_3 здійснювалось надання послуг за договором №01/03-П від 01.03.2014 року на обладнанні відповідно до договору про право використання майна №01/01-1-Л від 02.01.2014 року з ТОВ «Харків Хімпром» (т.2 а.с. 8-10).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_3 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 111-122).

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №б/н від 06.01.2012 року з ФО-П ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) (т.2 а.с. 41-44).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ОСОБА_3 має право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.2 а.с. 77-78).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_5 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: фото сепарація, протравлення та покраска насіння, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікації (т.2 а.с.45-49).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Окрім того судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №б/н від 03.01.2013 року з ФО-П ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) (т.2 а.с. 50-53).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_5 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: фото сепарація, протравлення та покраска насіння, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікації (т.2 а.с.54-55).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Також ТОВ ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №01/03-Б від 01.03.2014 року з ФО-П ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) (т.2 а.с. 79-82).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_5 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: протравлення та покраска насіння, здійснюється з матеріалів замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікації (т.2 а.с.83).

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_5 здійснювалось надання послуг за вище зазначеними договорами на обладнанні відповідно до договору про право використання майна №06/01-1 від 06.01.2012 року з ТОВ «Харків Хімпром» (т.2 а.с. 98-100), №б/н від 01.04.2013 р., (т.2 а.с. 106107), №01/01-1-Б від 02.01.2014 р. (т. 2 а.с. 110-112).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_3 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 141-157).

Судом з огляду первинних документів наданих позивачем на підтвердження виконання договорів з ФОП ОСОБА_5 встановлено, що підписання їх здійснювалось як контрагентом позивача, так і довіреною особою ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_9, відповідно до довіреності (т. 2 а.с. 86).

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №01/03-П від 01.03.2014 року з ФО-П ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9) (т.2 а.с. 23-26).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ОСОБА_7 має право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.2 а.с. 22).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_7 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікацію (т.1 а.с.225) та додаткову угоду від 05.05.2014 року (т.2 а.с. 27).

Реальність виконання зазначеного договору підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_7 здійснювалось надання послуг за договором послуг №01/03-П від 01.03.2014 року на обладнанні відповідно до договору про право використання майна №01/12-1-Н від 1.12.2014 року з ТОВ «Харків Хімпром» (т.2 а.с. 33-34).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_7 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 159).

Судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №б/н від 01.02.2012 року з ФО-П ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10) (т.2 а.с. 124-127).

Відповідно до наявного в матеріалах справи допуску (посвідчення) ФОП ФО-П ОСОБА_8 має право роботи з пестицидами і агрохімікатами (т.2 а.с. 166).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_8 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: фотосепарація, протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікацію (т.2 а.с. 128-130).

Також судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» укладено договір надання послуг №б/н від 03.01.2013 року з ФО-П ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10) (т.2 а.с. 131-134).

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП ОСОБА_8 (виконавець) зобовязується надати послуги та виконати наступні роботи з доробки насіння: фотосепарація, протравлення та покраска насіння здійснюється матеріалами замовника, а ТОВ «Нертус Агро» (замовник) зобовязується прийняти результат виконаних робіт (та наданих послуг) та сплатити їх в порядку та на умовах узгоджених в договорі. На виконання зазначеного договору сторонами підписано специфікації (т.2 а.с. 135-136).

Реальність виконання зазначених договорів підтверджено підписаними на виконання умов договору та наявними в матеріалах справи актами надання послуг з доробки насіння, актами прийому-передачі препаратів, актами прийому передачі насіння.

Контрагентом позивача ФОП ОСОБА_8 здійснювалось надання послуг за договорами послуг з ТОВ «Нертус Агро» на обладнанні відповідно до договору про право використання майна №01/02-1 від 01.02.2012 року з ТОВ «Харків Хімпром» (т.2 а.с. 167-169) та №04/01-1 від 04.01.2013 року (т.2 а.с. 171-174).

Про оплату отриманих від ФОП ОСОБА_8 послуг свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення (т.4 а.с. 160-189).

Окрім того з наявного в матеріалах справи листа №170 від 28.05.2015 року ТОВ Харків Хімпром» судом встановлено, що існують певні обмеження щодо можливості роботи з обладнанням, а саме стаціонарним роторно-статорним протруювачем періодичної дії СТ 100 німецької фірми Petkus Technology GmbH, що належить на праві власності ТОВ «Харків Хімпром» та надавалось контрагентам позивача в користування за договорами.

Так судом встановлено, що контрагенти позивача по спірним правовідносинам мали належний досвід та освіту для користування даним обладнанням, що не суперечить вимогам до його експлуатації.

Судом з акту перевірки встановлено, що податковим органом ставиться під сумнів можливість виконання робіт саме фізичними особами-підприємцями через відсутність у них на те ресурсів та фізичних і технічних можливостей для здійснення замовлених господарських операцій.

Однак такі висновки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а податковим органом не спростовано факт виконання договірних робіт і не надано доказів виконання даних робіт іншою особою.

Посилання перевіряючих на аналогічність послуг, що надаються ТОВ «Харків Хімпром» за нижчою ціною, не може бути належним доказом, оскільки в силу принципу свободи договору сторони є вільними у виборі контрагентів та умов договору.

Під час судового розгляду справи представником відповідача не надано обґрунтованого пояснення стосовно аналогічності послуг, що надаються ТОВ «Харків Хімпром» та фізичними особами-підприємцями.

Судом з наданих пояснень представником позивача та наданих до суду первинних документів встановлено, що ТОВ «Харків Хімпром» надаються одні послуги з доробки насіння, а фізичними особами-підприємцями інші послуги з доробки насіння. При цьому визначальним є не загальна назва послуг, визначена в предметі договору, а її зміст, який викладений в додатках (завданні) к договору та в актах приймання наданих послуг.

Так, судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи договорів між ТОВ «Нертус Агро» та ТОВ «Харків Хімпром» №1/09 на надання послуг та виконання робіт (т.2 а.с. 228-235), на виконання робіт (послуг) №01/08-13 від 01.08.2013 року (т. 3 а.с. 10-14) та підписаних на виконання зазначених договорів специфікацій та додаткових угод надаються послуги з первинної очищення, сушіння, калі бровки, гравітації, упакування, відвантаження, знаходження продукції на території контрагента.

Таким чином позивачем на підставі первинних документів спростовано висновок податкового органу. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2015 року.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.05.2015 року, яким визначено завищення відємного значення податку на додану вартість на суму 14500 гривень за період 12.2014 року слугував висновок податкового органу щодо порушення позивачем абз.«а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 14500 грн.

Судом встановлено, що в перевіряємий період ТОВ «Нертус Агро» укладено договір купівлі продажу №2/11-2013 від 22.11.2013 року із ТОВ «Сузіря Цинуарді» (податковий номер 38383204) (т. 2 а.с. 181-188).

Судом встановлено, що взаємовідносини ТОВ «Нертус Агро» з ТОВ «Сузір'я Цинуарді» відбувались у періоді листопад 2013 року - березень 2014 року.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Сузір'я Цинуарді» (продавець) зобовязується передати встановленими партіями товар у власність ТОВ «Нертус Агро» (покупець), а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього, визначену грошову суму (ціну товару). Назва товару, його кількість та ціна зазначаються у специфікаціях (видаткових накладних), які є невідємною частиною договору. Відповідно до п.4.1 сторонами визначено умови оплати товару та порядок здійснення обовязків сторін щодо сплати вартості товару за договором. Розділом 4 договору визначено умови постачання товару та п. 5.1 встановлено, що продавець поставляє покупцю кожну наступну партію товару тільки після оплати попередньої, якщо інше не встановлено договором. Розділом 5 договору визначено процедуру отримання товару та перехід права власності на товар, а також відповідно до розділу 7 договору умови прийому товару.

На виконання зазначеного договору сторонами підписано додаткову угоду №1 від 22.11.2013 року, відповідно до якої детально визначено умови та порядок поставки товару в новій редакції (т. 2 а.с. 189).

Реальність виконання умов укладеного договору підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку: видатковими накладними: № 22/11-1 від 22 листопада 2013 р., № 25/11-1 від 25 листопада 2013 р., № 6/12-1 від 06 грудня 2013 р., № 13/12-1 від 13 грудня 2013 р., № 17/01-2 від 17 січня 2014 р., № 23/01-1 від 23 січня 2014 р., №30/01-1 від 30 січня 2014 р., №24/03-4 від 24 березня 2014 р.; податковими накладними: № 31 від 22.11.2013 року,№32 від 26.11.2013 року, № 10 від 06.12.2013 року, №16 від 13.12.2013 року, № 6 від 17.01.2014 року, № 10 від 23.01.2014 року, № 14 від 30.01.2014 року, № 260 від 24.03.2014 року.

Факт оплати робіт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2446 від 01.12.2014 року.

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, даний договір визнається судом належними та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентом позивача факту вчинення правочину в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що про фактичне виконання умов договору свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і п.2.4. ст.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Суд зазначає, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Окрім того, відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Пунктами 201.4, 201.6 статті 201 Податкового Кодексу України, встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Також, згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Під час судового розгляду справи представником відповідача зазначено, що Індустріальною ОДПІ м. Харкова отримано від Основянської ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області акт про неможливість проведення зустрічної звірки щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за період березень 2014 року від 07.07.2014 року.

Суд зазначає, що відповідно до наявної в матеріалах справи постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015 року по справі № 820/15609/14 за позовом ТОВ «Сузіря Цинуарді» до Основянської ОДПІ м. Харкова ГУМ у Харківській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії визнано незаконними дії Основ`янської об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення зустрічної звірки, оформленої ОСОБА_9 про неможливість проведення зустрічної звірки від 07.07.2014 року.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, суд зазначає, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року, а також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. А також у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Судом встановлено, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2015, яким за порушення п.2.8, п.3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (із змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 56 298,52 грн слугував висновок викладений у акті перевірки щодо порушення позивачем п.2.8 глави 2, п.3.5 глави 3, п.7.23 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 встановлено перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касі, застосовуються штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу: у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день, а саме: 28149,26*2=56298,52 грн.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що Підприємством ТОВ „Нертус Агро ліміт залишку готівки в касі не встановлювався, про що свідчать накази № 0107-1 від 01.07.2012р., № 3112-1 від 31.12.2012р., № 311213-01 від 31.12.2013р., та дорівнює нулю.

Відповідно до п.3.5 Положення № 637 для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

В ході проведення перевірки встановлено, що на момент складання платіжної відомості чи видаткового касового ордеру та виплати готівки по вищевказаним документам у деяких випадках працівники фактично були відсутні на підприємстві у звязку з перебуванням у відрядженні. Довіреності на отримання грошей іншим особам вищезазначені працівники не надавали, підписували документи особисто, тобто отримали готівку при поверненні з відрядження.

Під час судового розгляду справи представником позивача надано пояснення та зазначено, що працівники щодо яких виникло питання справді перебували у відрядженні, проте їм у користування надано отримані за лізинговими договорами автомобілі, отже, працівники позивача повертались кожного дня та мали можливість отримати кошти самостійно.

На підтвердження наявності автомобілів позивачем надано договори фінансового лізінгу №120220-18/ФЛ-Ю-А від 20.02.2012 року, акт прийому-передачі від 29.02.2012 року, наказ №18-ТР від 01.03.2012 року на закріплення за агрономом автомобілю, договір фінсового лізінгу №1100421-237/ФЛ-Ю-А від 20.04.2011 року, акт прийому-передачі від 29.04.2011 року, наказ №32-ТР від 17.04.2012 року на закріплення за агрономом автомобілю, договір фінансового лізінгу №111227-41/ФЛ-Ю-А від 27.12.2011 року, акт прийому-передачі від 30.12.2011 року, наказ №30-ТР від 11.04.2012 року на закріплення за агрономом автомобілю.

Зазначеними документами спростовано висновки податкового органу про неможливість отримання працівниками позивача грошових коштів на день перебування у відрядженні.

Суд зазначає, що відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Згідно з п. 1 розділу 2 Інструкції, направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження. Строк відрядження визначається керівником або його заступником, але не може перевищувати 30 календарних днів.

Таким чином, визначення пункту призначення відрядження, його тривалості та мети є виключним повноваженням керівника підприємства.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 4 розділу 2 Інструкції, при відрядженні працівника строком на один день або в таку місцевість, звідки працівник має змогу щоденно повертатися до місця постійного проживання, добові відшкодовуються як за повну добу. З наведеної норми вбачається можливість щоденного повернення працівника до місця постійного проживання, що не свідчить про завершення відрядження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 21.05.2015 №, яким за порушення п.2.8, п.3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 56298,52 грн є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2015 року, яким було встановлено порушення гл. 2, ст.119 п.119.2 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510 гривень слугував висновок податкового органу щодо порушення позивачем п.119.2 ст.119 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями - надання уточнюючого розрахунку по формі 1-ДФ за 3-й квартал 2013 року пізніше граничного терміну (граничний термін 11.11.2013 року, фактично надано 28.01.2014 року).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 119.2. ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобовязань платника податку та/або до зміни платника податку.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Нертус Агро» було подано уточнюючий розрахунок, в якому змінилися нарахування, а сума, яка підлягала сплаті в бюджет, не змінилася.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідальність за цією статтею виключається, оскільки зміни внесені уточнюючим розрахунком не призвела до зменшення та/або збільшення податкових зобовязань платника податку та/або до зміни платника податку.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 21.05.2015 року №, яким було встановлено порушення гл. 2, ст.119 п.119.2 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510 грн є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач не надав належних доказів правомірності висновків акту перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки, факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 21.05.2015 року №, №, № та № винесені з порушенням норм чинного законодавства та підлягють скасуванню, як такі що прийняті з порушенням ч.3 ст.2 КАС України, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86,94, 158-163, 186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області №, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 21.05.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" (61075, м. Харків, вул. Сімнадцятого партз'їзду, буд. 38 А, кім. 23, банківські реквізити:п/р 5101 в ПАТ "Альфа_Банк", МФО 300346, , інші відомості суду не відомі) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 25.08.2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.