Справа № 2-а-226/2010
Суддя: Білера П. П.
Дата ухвалення: 2010-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-226/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Білера П.П.

при секретарі Гричковській І. П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України у Сумській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, суд

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України у Сумській області свої вимоги мотивує тим, що він являється інвалідом ІІ групи 1 категорії, як постраждалий в наслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до Ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи, йому повинні виплачувати кожного року компенсацію на оздоровлення в сумі пяти мінімальних заробітних плат, які встановлені Законом України „Про Державний бюджет України на відповідні роки. ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, яке фінансується з головного ОСОБА_3 державного казначейства України в Сумській області, виплачувало йому компенсацію на оздоровлення в 2003 2005 роках по 26 грн. 70 коп. , а в 2007 , 2008 роках по 120 грн. Фінансування розходів, повязаних з веденням в дію Закону України „Про статус та соціальний захист громадян постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Ст. 48 проводиться за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплату разової щорічної компенсації на оздоровлення проводять органи праці та соціального захисту населення. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати неправомірними дії посадових осіб ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, Головного управління Державного казначейства України в Сумській області відносно виплати щорічної потрібної суми компенсації на оздоровлення, за період 2003 2005 роки, 2007, 2008 роки в розмірі 26 грн. 70 коп. і 120 грн., які порушили його права та у встановленому законом порядку стягнути з державного бюджету України з ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації Головного управління Державного казначейства України в Сумській області на його користь недоплачені суми на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 роки в розмірі 7924 грн. з розрахунку 2003 році -1025 грн. (205 х 5); 2004 році -1185 грн. 9237 х5) 2005 році 1310 грн. (262 х 5); 2007 році -2100 грн. (420 грн. х5); 2008 році -2625 грн. (525 х5).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявися, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала повністю та суду пояснила, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації як потерпілий в наслідок аварії на ЧАЕС та визнаний інвалідом 2-ї групи, у звязку з чим, згідно Ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраджали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року мав право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Однак, на підставі Ст. 62 вищевказаного Закону, розяснення порядку застосування закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевими органами виконавчої влади та інші. Відповідно до п.3 Ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту населення. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. В ч.2 Ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямовування цих видатків. Згідно п.5 Ст.4 Бюджетного кодексу України до нормативно-правових актів, які регулюють бюджетні відносини в Україні належить нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, які прийняті на підставі та на виконання Бюджетного кодексу та інших законів України. Відповідно до Ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими до виконання, тому всі виплати, передбачені Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р., у тому числі виплати щорічної допомоги на оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачуються у розмірі, встановлених постановою КМУ. Компенсація на оздоровлення за 20032004, 2005, 2008, 2009 роки сплачена згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобільської катастрофи". В зазначеній постанові розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС інвалідам 2-ї групи складає за 2003- 2004 роки - 26,70 грн., за 2006, 2008, 2009 роки 120 грн. грн. Виплати за 2005 та 2007 роки не проводилась по причині відсутності заяви. Оскільки управління праці та соціального захисту населення є бюджетною організацією та немає своїх коштів, воно має право сплачувати тільки ті кошти, які надходять по цільовому призначенню та в розмірах, які були закладені рішенням Верховної Ради в державний бюджет. Виходячи з того, що законодавством врегульовані правовідносини щодо виплат, передбачених Законом України Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також те, що позивач отримав зазначені виплати на оздоровлення відповідно до Постанови КМУ №562, вимоги позивача не грунтуються на нормах чинного законодавства України і задоволенню не можуть підлягати, тому просить в задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Державного казначейства України в Сумській області в судове засідання не зявився , але надав суду заперечення в якому просить справу розглядати без його участі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення серія А №078076 та вкладки №039252 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Так у 2004, 2005, 2006, 2008 роках позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації із заявою про виплату йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення .

В матеріалах справи мається копія листа начальника управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації ОСОБА_5 згідно якого йому виплачувалась допомога на оздоровлення в 2003-2004 роки в розмірі 26 грн. 70 коп., 2006, 2007, 2008, 2009 роках 120 грн. Виплати за 2005 та 2007 роки не проводилась по причині відсутності заяв.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам II групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 п. 1 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрі України №562 від 12.07.2005 р. всупереч Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі. Між тим з моменту прийняття вказаної постанови встановлені нею розміри щорічної допомоги залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до Ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, оскільки правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення, встановлена Ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХП від 28.02.1991 р. була діючою, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню Ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", а не постанови Кабінету Міністрі України.

Згідно зі ст. 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраджали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХП від 28.02.1991 р. дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації на користь позивача необхідно стягнути недоотримані суми допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 роки, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати за винятком отриманих сум.

Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік, дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 р., пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Згідно п. 20, розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положення п. 20 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом, тобто після проведення виплат. Кошти виплачені до рішення Конституційного суду, є такими що виплачені в розмірі встановленому законом на момент виплати.

Суд не застосовує строк на звернення до адміністративного суду, оскільки згідно Ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров»я.

Суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача щодо визнання протиправною бездіяльності УПСЗН Охтирської районної державної адміністрації по невиконанню приписів ч.4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування, отримання щорічної допомоги на оздоровлення за2003, 2004, 2005, 2007 та 2008 роки.

На підставі викладеного, керуючись Ст.ст.75, 19, 92, 152 Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст.ст. 9, 160, 161, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації по невиконанню приписів Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005,2007 та 2008 роки в законодавчо встановленому розмірі.

Зобовязати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації нарахувати та вчинити дії по виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 роки в розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених позивачу виплат

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови протягом десяти днів з дня отримання копії постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання зазначеної заяви, або в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: П. П. Білера