Справа № 2-а-1684/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1684/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" листопада 2011 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до посадової особи інспектора ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_3 старшини міліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне провопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_3 старшиною міліції ОСОБА_4 від 12.05.2011 року, на нього, позивача по справі накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 255 гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, 12.05.2011, об 11-й годині 20 хвилин він керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту 200р. ОСОБА_3, рухався зі швидкістю 83 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год., порушивши вимоги п. 12.4. правил дорожнього руху України. Правопорушення відповідач зафіксував приладом „Іскра" № 8154В.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував та в своєму позові зазначив, що дійсно рухався у вказаному напрямку, але зі швидкістю у 75 км/годину, але позаду рухались інші три автомобілі і, таким чином, підтвердити, що швидкість заміряна приладом «Іскра» належить його транспортному засобу неможливо.

Згідно ст. 14-1 КУПАП передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності у випадку, якщо її вина зафіксована за допомогою технічних засобів, що мають функції фото, відео фіксації. В протилежному випадку, можна стверджувати, що порушення не скоєно.

Під час складання процесуальних документів, інспектор Турівний А.М. відмовився надати свідоцтво про перевірку приладу, за допомогою якого вимірювалася швидкість. Згідно ст.251 КУпАП докази у справах про адміністративні порушення встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Але спеціальний технічний засіб «Іскра », яким проводилося вимірювання швидкості, не має функції фото- чи відео зйомки, тому його покази і не можуть вважатися такими, що відповідають закону. Ця обставина також зафіксована у Розпорядженні МВС України №466 від 21.03.2009 р. п.1.6, де від працівників ДАІ вимагається виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо). Порушуючи вимоги КУпАП, вказане розпорядження МВС, співробітник ДАІ одночасно порушує ст.4 Закону України «Про міліцію», в якій зазначено, що правовою основою діяльності міліції є, зокрема, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України. А згідно ст. 62 Конституцій' України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Подібні факти незаконності доказів, зібраних технічними приладами без фото-,відеофіксації були неодноразово підтверджені численними судовими справами на користь водіїв.

У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні жодні докази належності виміряної швидкості саме його автомобілю. Адже встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіль, неможливо. В той же час, відповідно до ч.2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного він просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Позивач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження. Відповідно до вказаної заяви позивач позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача до суду не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 с. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ 1 № 214636 від 12.05.2011 року позивач її отримав одразу після складання, а до суду позовна заява подана 18.05.2011 року, тобто, у встановлений законом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12.05.2011 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Вважаю, то зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, шо постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст..ст. 11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії - інспектора ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_3 старшини міліції ОСОБА_4 щодо винесення постанови серії АЕ 1 № 214636 від 12.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 рн.

Скасувати постанову серії АЕ 1 № 214636 від 12.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою інспектором ІДПС БДПС ВДАІ міста ОСОБА_3 старшиною міліції ОСОБА_4 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1