Справа № 2а-0770/1178/11
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/1178/11
Рядок статзвіту № 10.3.4
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ващилін Р. О. за участю секретаря судового засідання Фантич В. В. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів , представник - ОСОБА_1;

відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" , представник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 13 186 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 серпня 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 16 серпня 2011 року.

18 серпня 2008 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 13 186 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.04.2009, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2010, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.03.2011 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.04.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2010 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції та зазначено наступне. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач щомісячно подавав до центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць. Такі обставини судами не з'ясовувались. При новому розгляді справи необхідно встановити, чи мало місце порушення відповідачем законодавства щодо працевлаштування інвалідів.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Згідно статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-ХІІ (далі - Закон України № 875) для підприємств, установ і організацій встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній частиною 1 статті 19 Закону України № 875 вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів, для яких це місце роботи є основним. Підстав звільнення від виконання обов'язку Закон не містить. Відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2007 рік (форма № 10-ПІ річна, затверджена наказом Мінпраці України від 10.02.2007 № 42) відповідач не виконав вимогу Закону України № 875 щодо нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. У зв'язку з цим до відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції у розмірі середньої річної заробітної плати на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" (далі - ТОВ "Термал-Стар") за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом (12 558 грн.). Відповідач повинен був самостійно, в строк до 15 квітня року, наступного за роком в якому відбулось порушення, розрахувати та сплатити адміністративно-господарські санкції. Оскільки, відповідач до 15.04.2008, у строк встановлений законом, їх не сплатив, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, нараховано пеню (628 грн.).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав з мотивів, що наведені в позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач позов заперечив повністю з наступних мотивів. Протягом 2007 року ТОВ "Термал-Стар" подавало до Ужгородського районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів (форма № 3-ПН, затверджена наказом Мінпраці України від 19.12.2005 № 420). Однак, у 2007 році жодного інваліда для працевлаштування на заповнення вакантних посад на ТОВ "Термал-Стар" відповідним органом не направлено. У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України № 875 забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Інваліди безпосередньо до підприємства для працевлаштування не звертались, відповідно, жодному інваліду відповідачем не було відмовлено у працевлаштуванні.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви з мотивів, що наведені у письмових запереченнях.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Термал-Стар" було подано до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт форми № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2007 рік. Відповідно до рядка 03 звіту кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України № 875 становить 3 особи. В той час, як згідно рядка 02 звіту на підприємстві протягом 2007 року середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 2 особи. Тобто, відповідачем не працевлаштовано, відповідно до нормативу, інвалідів у кількості 1 особи.

За змістом статті 19 Закону України № 875 для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України № 875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною 1 статті 20 Закону України № 875 встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Разом з тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у звязку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

24 червня 2011 року у судовому засіданні представник відповідача надав суду копії звітів про наявність вакансій (форма 3-ПН), поданих ТОВ "Термал-Стар" Ужгородському районному центру зайнятості у 2007 році, зокрема, станом на: 29 січня, 14 лютого, 06 квітня, 11 квітня, 23 травня, 03 липня, 13 липня, 18 грудня.

24 червня 2011 року Закарпатським окружним адміністративним судом направлено запит до Ужгородського районного центру зайнятості про надання суду належним чином завірених копій звітів про наявність вакансій, поданих ТОВ "Термал-Стар" у березні, червні, серпні, вересні, жовтні та листопаді 2007 року.

05 серпня 2011 року до суду надійшла відповідь від Ужгородського районного центру зайнятості № 947 із зазначенням наступного. Відповідно до номенклатури справ Ужгородського районного центру зайнятості, яка затверджена протоколом експертної комісії за № 1 від 30.12.2010 та погоджена з Державним архівом, звіти форми 3-ПН про наявність вакансій в паперових носіях зберігаються тільки один рік. У зв'язку з цим, центр зайнятості надав витяг з реєстру звітів форми 3-ПН про наявність вакансій, поданих ТОВ "Термал-Стар" у 2007 році, яка зберігається в електронній формі в ЄІАС (єдина інформаційна аналітична система) Державної служби зайнятості України.

Як встановлено Закарпатським окружним адміністративним судом, на виконання вимог законодавства, згідно Реєстру оперативних вакансій ТОВ "Термал-Стар" подавало до Ужгородського районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій (форма 3-ПН) для працевлаштування інвалідів у 2007 році, а зокрема: 15 та 19 січня, 20 лютого, 06, 13 та 18 квітня, 16 та 24 травня, 26 червня, 06 та 16 липня, 24 вересня, 30 жовтня, 07 листопада та 20 грудня. Крім того, листами № 15 від 19.01.2007 та № 31 від 28.02.2007 відповідач повідомляв центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів. Проте, протягом 2007 року на ТОВ "Термал-Стар" жодного інваліда відповідним органом направлено не було.

У звязку з тим, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, або за відмову направлених інвалідів працевлаштуватися.

Відповідно до листа голови Вищого адміністративного суду України ОСОБА_3 від 30 березня 2010 року за № 422/11/13-10, що адресований головам апеляційних адміністративних судів України, доведено до їх відома постанови Верховного Суду України, в яких викладено правову позицію щодо застосування положень статей 18-20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", яка полягає у наступному. Суди, дійшовши висновку про обґрунтованість застосування санкцій за незайняті інвалідами робочі місця, помилково не врахували, що обовязок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування. У звязку з тим, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Отже, позиція Закарпатського окружного адміністративного суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні адміністративного позову Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Термал-Стар" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 13 186 грн. - відмовити повністю.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

Суддя Ващилін Р. О.