Справа № 340/344/15-а
Суддя: Атаманюк Р. І.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №340/344/15-а
Номер провадження №2-а/340/38/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Атаманюка Р. І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови управління щодо призначення пенсії за вислугу років, зобовязання призначити та виплатити пенсію за вислугу років з 03 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2014 року йому виповнилось 55 років і він звернувся до управління ПФУ у Верховинському позовом із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Комісією відповідача відмовлено у призначенні йому пенсії за вислугу років у зв'язку з непідтвердженням пільгового стажу роботи тривалістю 12 років 6 місяців відповідно до п."в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що стверджується протоколом комісії№13 від 22.09.2014 року.

Вважає таку відмову неправомірною, оскільки з 1982 року по 1990 рік він працював на посаді майстра лісу в Явірницькому лісопункті Верховинського лісокомбінату та з 1990 році по 2013 рік на посаді майстра лісу в кооперативі "Промінь", тобто стаж його роботи на цих посадах становить значно більше, встановлених Законом 12 років 6 місяців та загальний стаж роботи становить 34 роки. Працюючи майстром лісу як в Верховинському лісокомбінаті так і в кооперативі "Промінь" він безпосередньо займався протягом повних робочих днів заготівлею лісу на лісозаготівельних дільницях, тобто працював на посаді, що пов'язана із шкідливими умовами виробництва, що дає право на пільгову пенсію після досягнення 55 років. Стаж його роботи підтверджується записами в трудовій книжці та довідками про роботу і заробітну плату.

Просить визнати неправомірною відмову управління щодо призначення йому пенсії за вислугу років, зобовязати призначити та виплатити пенсію за вислугу років з 03 серпня 2014 року.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що на посаді майстра лісу, як у Верховинському лісокомбінаті, так і в кооперативі "Промінь" він був безпосередньо зайнятий заготівлею лісу на лісосіках та постійно діючих лісопунктах на верхніх складах підприємств.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відсутні, оскільки ним не представлено довідок про особливий характер роботи, що дає право для призначення пенсії за вислугу років, а в його трудовій книжці не прописано. що він займав посаду майстра лісу, безпосередньо зайнятого на лісозаготівлях. Крім цього вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що в вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії по вислузі років, як особі, яка працювала майстром лісу, зайнятим на лісозаготівлях і має право на пенсію після досягнення 55 річного віку.

Із протоколу №13 від 22.09.2014 року видно, що відповідач відмовив у призначенні пенсії, оскільки позивачем не підтверджено необхідного пільгового стажу роботи тривалістю 12 років 6 місяців(а.с.14).

Згідно із ч..1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п."в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри( в тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають додатковий характер і надаються у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно із записами у трудовій книжці загальний трудовий стаж ОСОБА_1 станом на 03.08.2014 року становив більше 30 років та він, зокрема працював: з 02.01.1988 року по 28.10.1988 року майстром лісу Явірницького лісництва Верховинського лісокомбінату, з 28.10.1988 року по 13.01.1990 року майстром по лісосіках Явірницького лісництва, з 15.01.1990 року по 31.12.2004 року майстром лісу в кооперативі ( ТзОВ ВБК фірмі)"Промінь"(а.с.6-11,15).

Згідно довідок № 7 від 01.09.2014 року та №1 від 26.06.2015 року, виданих ТзОВ ВБК фірма "Промінь" дане підприємство, починаючи з 1990 року дійсно займалось заготівлею лісу та фактично припинило діяльність в 2009 році(а.с.5,27).

Згідно довідки архівного відділу Верховинської районної державної адміністрації за № Г-392 від 21.08.2014 року(а.с.44), довідок, виданих ТзОВ ВКБ фірма "Промінь"(а.с.12-13) та відомостей про застраховану особу форми ОК-5(а.с.45), ОСОБА_1, працюючи на посаді майстра лісу Верховинського лісокомбінату з 02.01.1988 року по 13.01.1990 року та на посаді майстра лісу кооперативу "Промінь" з 15.01.1990 року по 31 грудня 1997 року та з 01.01.2000 року по 31 грудня 2002 року щомісячно отримував заробітну плату, тобто на цих роботах був зайнятий повний робочий день.

Робота на посаді майстра, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах передбачена Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості і лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на лісозаготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплавів, робота на яких дає право виходу на пенсію за вислугу років, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за № 583.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно, працюючи майстром лісу кооперативу "Промінь" був безпосередньо зайнятий лісозаготівлею на лісосіках, які виділялись кооперативу на території Верховинського районі. ОСОБА_1 займався розробкою лісосік та відвантажуванням заготовленого лісу з верхнього складу підприємства в м.Косів, де деревина перероблялась на будівельні матеріали. Іншого майстра лісу в кооперативі "Промінь" не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки в судовому засіданні належними доказами доведено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1, який досяг 55 років становить більше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на посаді майстра безпосередньо зайнятого на лісозаготівлях.

У зв'язку з наведеним суд, вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача в частині визнання відмови управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо призначення йому пенсії за вислугу років неправомірною.

Відповідно до положень, встановлених ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адмністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Представник відповідача наполягає на тому, що позивач пропустив 6-ти місячний строк зверненння до суду та ним подано до суду клопотання про застосування строків позовної давності, яке в даному випадку підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав позовну заяву в суд 08.06.2015 року, просить зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсію з 03.08.2014 року, однак не подав до суду заяву чи клопотання про поновлення строку зверненння до суду та документи, які б свідчили про поважність пропуску терміну звернення до суду, а тому, з огляду на наведене, позовні вимоги за період з 03.08.2014 року по 07.12.2014 року включно слід залишити без розгляду, у відповідності до положень ст.100 КАС України..

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову підставність позовних вимог щодо зобов'язання відповідача призначити та виплатити пенсію за вислугу років, а саме вважає, що слід зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсію позивачу за вислугу років, починаючи з 08.12.2014 року .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.19, 22, 46, 124 Конституції України, ст.ст. 55, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 10, 11, 69, 71, 99,100, 159-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області, починаючи з 08.12.2014 року призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "в" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"за період з 03.08.2014 року по 07.12.2014 року включно - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Атаманюк Р. І.