Справа № 541/307/12
Суддя: Шишилін О. Г.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-541/307/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2012 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.

при секретарі Матус Т.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою від 11.01.2012 року інспектором ДПС ВДАІ м. Маріуполя ОСОБА_2 на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, тому, що інспектором не з'ясовано усіх обставини справи, не отримано пояснень від пішохода, свідка, який був зазначений ним у протоколі, не конкретизував місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: не зазначено точне місце находження і напрям руху пішоходу на пішохідному переході, тобто виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без яких-небудь доказів його вини, правопорушення не скоював. Прохав постанову скасувати.

Позивач у судове засіданні підтвердив обставини викладені у позову, просив його вимоги задовольнити та скасувати постанову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки протокол та постанову було винесено в рамках та в порядку діючого законодавства, а вина позивача підтверджується матеріалами справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 11.01.12 року, о 09-31 годин, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем Рено-Мастер, номерний знак НОМЕР_1, повертаючи праворуч на регульованому перехресті по пров. Нахімова пр.. Леніна в м. Маріуполі, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїжджу частину на яку він повернув, чим порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України. Згідно пояснень ОСОБА_3 у протоколі, останній зазначив, що правопорушення не скоював та вказав свідка події ОСОБА_4 (а.с. 6).

Цього ж дня, на місці складення протоколу, інспектором ДАІ винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 114006, якою ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2012 року, згідно якого інспектор ДАІ зафіксував порушення з боку ОСОБА_3 п. 16.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 16.2 Правил дорожнього руху України передбачено, що на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно зі ст.. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо позивач заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, інспектором не були зясовані жодні обставини, які передбачають адміністративну відповідальність, усі надані ним пояснення, були інспектором проігноровані. Крім того, не були допитані свідки, які були очевидцями цієї події.

Судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, інспектору було відомо про невизнання позивачем факту скоєння ним правопорушення, однак при винесені на місці події постанови, він не вжив жодних заходів щодо збору доказів на підтвердження наявності вини в діях позивача, а саме не встановив круг осіб, яки б могли бути свідками цієї події, а навпаки не допитав особу, у якості свідка, на якого вказував ОСОБА_3 (пасажира автомобілю Рено-Мастер, номерний знак НОМЕР_1), не встановив особу пішохода та не отримав від нього пояснень.

Таким чином оскаржуємо постанова є такою яка не відповідає закону, оскільки у судовому засіданні, не встановлено з яких саме міркувань виходив інспектор, яким чином давав оцінку та досліджував обставини на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням пояснень сторін, у сукупності доказів, які були дослідженні у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11,17,18,71,86,94,159-167 КАС України, ст..ст. 14-1,122 ч.2,251,252,254,258,287-289 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення АНІ №114006 від 11.01.2012р. винесену інспектором ДПС ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: