Справа № 816/3327/15
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року 10:50м. ПолтаваСправа № 816/3327/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника заявника - Дяденко С.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості рішення про накладення адміністративного арешту на майно платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - заявник) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі також - відповідач) про підтвердження обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків, мотивуючи свою позицію відмовою у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подання, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти подання, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника заявника та відповідача, дослідивши подані документи, суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, в.о. начальника Головного управління ДФС у Полтавській області 10 липня 2015 року винесено наказ № 636 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 (а.с.11).

На підставі наказу 10 липня 2015 року № 636 видано направлення №№ 1187, 1188 від 10 липня 2015 року на проведення фактичної перевірки (а.с. 12, 13).

13 липня 2015 року працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області складено акт не допуску до фактичної перевірки (а.с. 15).

17 серпня 2015 року в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ винесено рішення № 824/5/16-03 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_2 на підставі підпункту 94.2.3 статті 94 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що платник податків відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Перевіряючи обґрунтованість адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_2, застосованого рішенням від 17 серпня 2015 року № 824/5/16-03, суд враховує наступне.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника контролюючого органу про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

При цьому, перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ винесено рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_2 на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (а.с.20).

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника

Пунктами 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом не встановлено виконання контролюючим органом обов'язкових приписів пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Так, зі змісту акту відмови від підписання (ознайомлення) № 37/16-31-03-01-33 від 14 липня 2015 року суд вбачає, що в порушення приписів вказаної норми, особі, що проводила розрахункові операції, надавалися на ознайомлення та підписання лише направлення на перевірку, жодних посилань щодо пред'явлення ОСОБА_2 копії наказу про проведення перевірки акт не містить (а.с.14).

Крім того, статтею 81 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з пунктом 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

З матеріалів справи судом встановлено, що фактично посадові особи податкового органу були допущені на територію магазину "Хлібний дар", що розташований за адресою вул. Радянська, 108/9 смт. Козельщина, оскільки акт про недопуск до фактичної перевірки та акт відмови від підписання (ознайомлення) складені у магазині "Хлібний дар" за адресою вул. Радянська, 108/9 смт. Козельщина (а.с.15), що давало перевіряючим можливість перевірити такі зазначені в наказі на перевірку аспекти як, зокрема, дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій та здійснити контрольну закупку.

Таким чином, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій заявника щодо застосування адміністративного арешту майна відповідача, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, з урахуванням наявності можливості у посадових осіб контролюючого органу перевірити такі зазначені в наказі на перевірку аспекти як, зокрема, дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій суд дійшов висновку щодо необґрунтованості адміністративного арешту майна платника податку, застосованого рішенням від 17 серпня 2015 року, у зв'язку з чим підстави для задоволення подання Кременчуцької ОДПІ про підтвердження обґрунтованості арешту майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості рішення про накладення адміністративного арешту на майно платника податків - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 26 серпня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський