Справа № 2а-1159/10/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2010-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2010 р. № 2а-1159/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Сакалоша В.М.,

при секретарі Дак Т.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк аваль»від його імені Львівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк аваль»79000, м. Львів, вул. Матейка, 8,

до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області,

третя особа 1 ОСОБА_3, смт. Гніздичів, вул.Відродження, 2, Жидачівський район, Львівська область.

третя особа 2 арбітражний керуючий ОСОБА_4, 79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 5А/7,

третя особа 3 приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м. Львів, пр-т. Шевченка 26/3,

третя особа 4 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, 10014, м. Житомир, вул. Перемоги, 3,

про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 16639556 та № ВП 13853904 від 03.02.2010 року,

за участю представника позивача ОСОБА_7 (довіреність в матеріалах справи), третьої особи ОСОБА_4 (довіреність в матеріалах справи), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом. Зокрема, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль»звернулось в суд з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 16639556 та № ВП 13853904 від 03.02.2010 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень відділу Держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває ряд виконавчих документів про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. Однак, 03 лютого 2010 року виконавчі провадження закінчені у звязку з передачею виконавчого документа арбітражному керуючому, про що державним виконавцем винесено відповідні постанови. Підставою для закінчення виконавчих проваджень слугувала винесена господарським судом Львівської області 11.08.2009 року постанова у справі №8/77, якою фізичну особу підприємця ОСОБА_3 було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, і призначено ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4. Позивач вважає, що підстав для закінчення виконавчого провадження немає, зазначаючи, що виконавчі провадження були відкриті органом ДВС стосовно громадянина України ОСОБА_3, що підтверджується відповідними постановами про відкриття виконавчого провадження. Банкрутом згідно постанови господарського суду Львівської області визнано фізичну особу підприємця ОСОБА_3. Крім того, Позивач зазначає, що правовідносини між ним та ОСОБА_3 теж виникли як з фізичною особою, а не з приватним підприємцем, у звязку з цим, винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень ґрунтуються на хибній підставі, а тому підлягають скасуванню.

Представником відповідача подано заперечення проти адміністративного позову в якому, зазначив, що у відповідності з ч. 2 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин - підприємець відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення. Аналогічна норма наявна і в ст. 52 Цивільного кодексу України, відповідно, чинне законодавство не розрізняє відповідальності фізичної особи та фізичної особи підприємця, відтак, їхня відповідальність сходиться. Просить суд у позові відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2010 року було відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено судове засідання на 16.02.2010 року. Перебіг розгляду справи, результати розгляду клопотань і заяв відображено в ухвалах суду.

Судом задоволено клопотання представника позивача стосовно залучення до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м. Львів, пр-т. Шевченка 26/3,

приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, 10014, м. Житомир, вул. Перемоги, 3.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти правомірності вимог позивача заперечив, надав письмові заперечення (в матеріалах справи) відповідно до яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 на слухання справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Третя особа на стороні відповідача арбітражний керуючий ОСОБА_4 проти позову заперечив, зазначив, що Позивач ВАТ «ОСОБА_2 банк Аваль»- є учасником провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, надав докази про подання Позивачем Заяви з кредиторським вимогами до боржника в справі про банкрутство, а також про визнання кредиторських вимог ВАТ «ОСОБА_2 Аваль»в справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та включення таких кредиторських вимог арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів згідно черговості, передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Крім цього, ОСОБА_5 письмово поінформував суд про неможливість висловлення ним правових висновків чи позицій з приводу даного спору.

Заслухавши представників сторін, третіх осіб, дослідивши документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постанови головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_8М про закінчення виконавчих проваджень від 03.02.2010року ВП №16639556, ВП №13853904 щодо примусового виконання виконавчого напису №1252, виданого 19.06.2009року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими спорудами (сарай - Б, літня кухня - В, вбиральня - Г, колодязь - к), що знаходиться за адресою: Львівська область, Жидачівський район, смт. Гніздичів, вул. Відродження, 2 (два), загальною площею 179,0 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,1934 га, яка розташована за адресою: Львівська область, Жидачівський район, смт.Гніздичів, вул. Відродження, 2 та примусового виконання Виконавчого напису №10064, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 21 вересня 2009 року про звернення стягнення на автомобіль марки SKODA Fabia Classic 1.2, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) №TMBPY16Y57B452972, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВСС №603870. видане РЕВ 6-го МРВ ДАІ при УМ ВС України у Львівській області 06 січня 2007 року, який належить на праві власності ОСОБА_3, винесені на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»- передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Господарським судом Львівської області 11 серпня 2009 року винесено постанову у справі №8/77, якою фізичну особу підприємця ОСОБА_3 було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ліцензія АБ №216992 від 21 квітня 2005року, проживає за адресою 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 5а / 7.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у звязку з визнанням приватного підприємця ОСОБА_3 банкрутом, відкриттям ліквідаційної процедури, призначення ліквідатора, необхідно брати до уваги спеціальне законодавство, яке регламентує такі правовідносини, а саме - Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Про необхідність керування нормами вказаного Закону та про їх пріоритет над іншими законодавчими актами говорить Постанова Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009року «Про судову практику в справах про банкрутство»(п. 1 постанови).

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема п.5 ст. 48 закону говорить: «з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання громадянина підприємця банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури припиняється стягнення з громадянина підприємця за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю громадян».

Крім того, аналіз інших норм закону свідчить про те, що у разі визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, розрахунки з кредиторами шляхом реалізації всього майна, яке належить такій особі на праві власності, проводить саме ліквідатор у спосіб та на підставі, передбачених Законом «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (п.7 ст. 48 Закону). Відповідно, наявність виконавчого провадження паралельно до триваючої ліквідаційної процедури вступатиме в конфлікт з діями ліквідатора. Саме тому Закон України «Про виконавче провадження» передбачає завершення виконавчих проваджень у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Посилання Позивача на те, що боржником у даному виконавчому провадженні виступає фізична особа, а не фізична особа підприємець не можуть братися до уваги, оскільки чинне законодавство (ст. 52 ЦК України; ст. 128 ГК України) уніфікує відповідальність громадянина та відповідальність фізичної особи підприємця. Крім того, в Законі України «Про виконавче провадження»(ст. 11 Закону) наявні тільки два види боржників фізична або юридична особа, в законі відсутні особливості ведення виконавчих дій щодо фізичних осіб підприємців, а наявність у фізичної особи підприємця окремого статусу підприємця не призводить до втрати нею статусу фізичної особи як такої.

Крім того, відповідно до поданих третьою особою на стороні відповідача - арбітражним керуючим документів, Позивач у відповідності з вимогами чинного законодавства скористався наявним у нього способом захисту свого порушеного права і подав заяву з кредиторським вимогами до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в межах справи про банкрутство останнього (копія заяви ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»№02-05/07-6716 від 17.11.2009року наявна в матеріалах справи). Заявлені вимоги, як випливає з пояснень представника Позивача, визнані в межах процедури банкрутства, що підтверджується наданою арбітражним керуючим копією ухвали господарського суду Львівської області від 23.02.2010року.

Унеможливлення завершення виконавчих проваджень в даному випадку призведе до погіршення становища інших кредиторів (в тому числі інших кредитних установ) в межах справи про банкрутство, позбавлення законних прав тощо, оскільки чинне законодавство Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»передбачає встановлення порядку задоволення вимог кредиторів, зокрема їх черговість та пропорційність.

Вимоги Позивача стосовно незаконності зняття арешту з майна боржника, що міститься у п. 2 оскаржуваних Постанов, спростовуються ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», яка говорить про наслідки завершення виконавчого провадження, одним з яких є скасування арешту, накладеного на майно боржника під час ведення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно із положеннями ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачем, відповідно до покладених на нього вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України не доведено обставин, а судом не встановлено, порушення відповідачем вищезазначених обовязків субєкта владних повноважень.

Враховуючи вище викладене, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, недоведені і не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня постановлення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 02. 07. 2010 року.

Суддя В.М. Сакалош