Справа № 2-а/2506/15959/11
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Литвиненко І. В. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області про визнання незаконними дій та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та доплати до пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату, державної та додаткової пенсії пенсії та виплати доплати до пенсії в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідачем надіслано заперечення на позовну заяву, в яких він просить відмовити в задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ої категорії, непрацюючим пенсіонером. Територія, на якій проживає позивач с. Ковпита Чернігівського району, відповідно відноситься до четвертої зони по забрудненню в звязку з аварією на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96, непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 4, призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія положень цього закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно ст. 92 п. 6 ч. 1 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Отже, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які передбачають щомісячну доплату в розмірі мінімальної заробітної плати та 15% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозмір доплат і компенсацій протягом тривалих років не змінювався, не зважаючи на постійне підвищення мінімальної зарплати і не відповідає розміру встановленим іншими законами. Також Закони України Про розмір мінімальної заробітної плати не містили обмежень до застосування ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Окремі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а саме положення статті 67 розділу І, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до цього внесення змін до ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішені даного спору підлягає застосуванню ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В статті 152 ч. 3 Конституції України визначено, що матеріальна шкода, завдана фізичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Суд вважає, помилковим посилання відповідача на те, що розмір виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений постановою КМУ від 26.07.1996р. № 836, відповідає вимогам ст.ст. 62, 67 цього Закону, оскільки даною постановою Кабінет Міністрів України значно звужує зміст та обсяг прав позивача, встановлених цим же Законом.

Суд також враховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, а тому вважає, що бездіяльність відповідача щодо нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірах, визначених Законом УкраїниПро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине може бути визнана такою, що вчинена на підставі, у межах повноважень, неупереджено та добросовісно.

Керуючись ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофист.ст. 7 - 14, 122, 158 - 163, 167 183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується згідно зі ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя