Справа № К/9991/32275/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/9991/32275/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Одеського міського центру зайнятості до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про стягнення коштів, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року, -

встановив:

У липні 2008 року Одеський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про стягнення коштів в розмірі 7235,32 гривень, пов'язаних з відшкодуванням витрат на пенсійне забезпечення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року, позов задоволено. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси на користь Одеського міського центру зайнятості кошти в сумі 7235,32 гривень.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 грудня 2006 року Малиновським районним центром зайнятості в місті Одеса зареєстровано ОСОБА_4 як такого, що шукає роботу.

На підставі заяви ОСОБА_4 Малиновським районним центром зайнятості в місті Одеса до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси видано направлення від 27 грудня 2006 року для оформлення дострокового його виходу на пенсію відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 26 Закону України «Про зайнятість населення» від 1 березня 1991 року № 803-XII (далі - Закон № 803-XII). Згідно цього направлення ОСОБА_4 призначено пенсію до досягнення ним пенсійного віку.

Разом з тим, як вбачається з довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 в період з 2 вересня 2005 року по 17 грудня 2007 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 26 Закону № 803-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) працівникам, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, і військовослужбовцям, звільненим з військової служби у зв'язку із скороченням чисельності або штату без права на пенсію, за умови їх реєстрації в службі зайнятості протягом семи календарних днів після звільнення як таких, що шукають роботу, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законом строку осіб передпенсійного віку, які мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

У відповідності до частини 2 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року № 1533-III (далі - Закон № 1533-III) виплата пенсій особам, які достроково вийшли на пенсію відповідно до Закону № 803-XII, у період досягнення ними пенсійного віку здійснюється у встановленому законодавством України порядку Пенсійним фондом України за рахунок коштів, що відшкодовуються Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Порядком відшкодування Пенсійному фонду України з Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття витрат, пов'язаних із достроковим виходом працівників на пенсію, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 6 серпня 2001 року № 331/39, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2001 року за № 713/5904 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), визначений механізм відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій особам, яким вони призначені достроково, відповідно до Законів № 803-XII та № 1533-III.

За правилами пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми пенсій, які виплачені в період від їх призначення до досягнення особою встановленого законодавством пенсійного віку (у тому числі на пільгових умовах) з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, інших доплат, допомоги на поховання та коштів, витрачених Пенсійним фондом на доставку цих пенсій та допомоги.

Центри зайнятості, де до призначення пенсій перебували на обліку громадяни, щомісяця до 2-го числа місяця, у якому проводяться виплати, на підставі подання місцевого органу Пенсійного фонду та списку осіб, яким достроково призначена пенсія відповідно до Закону № 803-XII, із зазначенням прізвищ громадян, сум пенсій та коштів, необхідних на виплату та доставку пенсій, перераховують органам Пенсійного фонду кошти на фінансування виплат поточного періоду в розмірі місячної потреби на ці виплати.

Згідно пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV достроково призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 803-XII у період до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працюючим пенсіонерам не виплачується.

Отже, у разі виплати Пенсійним фондом України таким особам достроково призначеної пенсії, державна служба зайнятості не має правових підстав для відшкодування цих витрат, оскільки виплата їм пенсії повинна припинятися з дня працевлаштування осіб на роботу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, витрати, пов'язані із достроковим виходом на пенсію ОСОБА_4, який не мав права на отримання такої пенсії, відшкодовувались позивачем відповідно до вказаного Порядку, що не заперечується Управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, та становили 7235,32 гривень.

Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення, (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, що на орган, що призначає пенсію, покладено обов'язок при прийманні документів перевіряти правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснювати попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряти правильність копій відповідних документів, фіксувати й засвідчувати виявлені розходження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що виплату пенсії здійснює Пенсійний фонд, претензійно-позовну роботу щодо стягнення вищезазначених сум з осіб повинні проводити органи Пенсійного фонду з наступним поверненням сум до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, а тому вимоги позивача щодо стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси коштів, пов'язаних з відшкодуванням витрат на пенсійне забезпечення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Одеського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2009 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року у справі за позовом Одеського міського центру зайнятості до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Стародуб О.П.