Справа № 219/1552/2014-а
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1552/2014-а
2-а/219/142/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року м. Артемівськ

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з березня 2012 по грудень 2013 року в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років щомісячно у розмірі 18 062,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, у зв'язку з чим перебуває на обліку у відповідача, отримує грошову допомогу як застрахована особа у розмірі 130 грн.

Просила визнати поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог з березня 2012 року. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області щодо не нарахування та невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з березня 2012 по грудень 2013 року в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років щомісячно. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області на її користь доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з березня 2012 року по грудень 2013 року в сумі 18 062,00 грн. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області на її користь судовий збір в сумі 182,70 грн. Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області у подальшому здійснювати нарахування їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років щомісячно.

Ухвалою судді Артемівського міськрайсуду від 20.03.2014 р. відкрито скорочене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в частині вимог з 14.09.2012 р. по 31.12.2013 р.

Відповідно до положень ст.183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що позивачка знаходиться на обліку в управлінні, та їй призначено, як працюючій особі допомогу по догляду за дитиною до 3-х років на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена позивачеві ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2011 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми». Позивачка отримує допомогу на сина у розмірі 130 грн. щомісячно відповідно до її заяви у розмірі, передбаченому діючим законодавством.

Крім того ОСОБА_1 було розяснено, що відповідно до законодавства вона може звернутись до управління у подальшому для оформлення допомоги по догляду за дитиною в підвищеному розмірі. Однак, позивачка не зверталась із заявою на призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у підвищеному розмірі. Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 130 грн. Зазначена норма Закону неконституційною не визнавалась, тому діє у теперішній час. Просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1, згідно свідоцтва про народження є матір'ю Антонова ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує грошову допомогу як застрахована особа у розмірі 130,00 грн., виплату якої здійснює Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області, що підтверджується довідкою відповідача.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушену з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Тобто, Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством покладений обов'язок щодо нарахування та виплати допомоги сім'ям з дітьми до досягнення нею трирічного віку.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені ст.14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги.

Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, з аналізу цієї норми не вбачається, що Кабінету Міністрів України делеговані функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням» (Закон № 2240).

Статтею 1 Закону №2240 визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно ст.2 Закону №2240 страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за цим Законом.

Відповідно до ст.ст.4, 5, 29, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Одним із принципів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до Закону №2240-ІІІ та виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону №107-VІ, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону №107-VІ щодо виключення статей 40-44 Закону №2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону №107-VІ було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону №2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 №835-VІ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року №2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон №2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону №2240-IIIпризначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету1 Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751 саме на виконання Закону №2811-XII (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону №2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону №2240-ІІІ на виконання статті 45 Закону №2154-VІ Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ані Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», не встановлювалось на 2011р. та на 2012р. іншій, ніж у Законі №2240-III розмір допомоги, а положення Постанови КМУ №1751 «Про порядок призначення та виплати державної допомога сім'ям з дітьми» від 27.12.2001р. було затверджене саме на виконання Закону №2811-ХII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (п.1), то застосовувати зазначену постанову Кабінету Міністрів України до особи, яка застрахована в системі загальнообов'язкового страхування не можливо, оскільки на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до ст.43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 25 грудня 2012 року в справі №21-410а12.

За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також не встановлювався іншій розмір вказаного виду допомоги ніж у Законі України №2240.

Аналізуючи встановлені обставини та приведені норми закону, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив, що спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються Норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-ІІІ), відповідно до ст.43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги про визнання поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог з березня 2012 року та визнання неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок та стягнути на користь позивачки доплату допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку за березень 2012 року - грудень 2013 року не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 99 КАС України пропущений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, а доводи щодо поновлення строку звернення судом не визнані поважними.

У звязку з вищенаведеним позивачка має право нарахування та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14.09.2012 по 31.12.2013 р. згідно з розрахунком:

- у 2012 році: за вересень 914,00 130,00 = 787,00 грн. (з 14.09.2012 року 787,00 * 17 днів (з 14.09.2012 року по 30.09.2012 року становить 17 календарних днів вересня 2012 року) / 30 календарних днів вересня 2012 року = 445,96 грн.), за жовтень 930,00 130,00 = 800,00 грн., за листопад 930,00 130,00 = 800,00 грн., за грудень 961,00 130,00 = 831,00 грн., разом за 2012 рік недоплата допомоги складає 445,96 + 800,00 + 800,00 + 831,00 = 2876,96 грн.;

- у 2013 році: за січень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за лютий 972,00 130,00 = 842,00 грн., за березень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за квітень 972,00 130,00 = 742,00 грн., за травень 972,00 130,00 = 742,00 грн., за червень 972,00 130,00 = 742,00 грн., за липень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за серпень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за вересень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за жовтень 972,00 130,00 = 842,00 грн., за листопад 972,00 130,00 = 842,00 грн., за грудень 1032,00 130,00 = 902,00 грн., разом за 2013 рік недоплата допомоги становить 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 842,00 + 902,00 = 10164,00 грн. у сумі 13 040,96 грн.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню частково, з урахуванням вимог ст. т. 99,100 КАС України, а саме за період з 14 вересня 2012 року по 31 грудня 2013 року на час звернення позивачки до суду з позовною заявою в розмірі 13 040,96 грн. .

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України судові витрати у розмірі 182,70 грн., сплачені позивачем, підлягають стягненню на користь останнього.

Керуючись ст.ст.4-15, 159-163, 185-186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснення нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області щодо не нарахування та невиплати допомоги ОСОБА_3 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 14 вересня 2012 року по 31 грудня 2013 року в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років щомісячно.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області на її користь доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 14 вересня 2012 року по 31 грудня 2013 року в сумі 13040,96 грн.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області у подальшому здійснювати нарахування їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років щомісячно.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 182,70 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду по справі у межах суми платежу за один місяць.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а відповідачкою протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Н.В.Медінцева