Справа № 711/2362/13-а
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2013-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №711/3262/13-ц
Провадження № 2а/711/90/2013р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2013 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Скляренко В.М.

при секретарі Чайка А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2012 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2012 року.

В обґрунтування позову вказує, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2011 року у справі за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси її позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси нарахувати та виплатити їй щомісячну державну соціальну допомогу, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 19.11.2010 року за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплачених за цей період.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012 року постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2011 року залишена без змін.

27.09.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист № 2-а-4744/2011.

21.12.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області винесено постанову ВП №34617940 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 статті 50 Закону України Про виконавче провадження.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено лише на підставі листа Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах, тобто лише на підставі листа особи, яка зацікавлена у невиконанні даного рішення.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області не перевірено відомості надані у листі Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах. Зокрема не перевірено відомості щодо проведення перерахунку пенсії у відповідності до рішення суду та згідно статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Вказує, що листом Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах листом від 12.12.2012 року повідомило відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про те, що перерахунок пенсії на виконання рішення суду проведено, однак грошей вона так і не отримала.

Отже, відповідачем - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області не було перевірено чи насправді здійснено Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах (боржником) перерахунок пенсії у відповідності до рішення суду та виконавчого документа та у розмірах визначених судом.

Крім того, відповідачем Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області не здійснено перевірку відсутності в Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах власного майна та власних надходжень.

Вказує, що Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах має рахунки відкриті у органах Казначейської служби України, оскільки дана установа фінансується як за рахунок власних надходжень так і за рахунок бюджетних надходжень. На такі рахунки надходять кошти з державного бюджету України, в тому числі і кошти на виплату пенсій дітям війни, тобто кошти за бюджетним призначенням, яке відповідає призначенню коштів сплату яких присуджено і їй, як позивачу.

Однак, відповідачем - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області не з'ясовано наявність відповідного рахунку в Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах УПФ та не вжито необхідних заходів.

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові № 3 від 13 грудня 2010 року Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби зазначив, що при розгляді справ із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України від 24 березня 1998 року №202/98-ВР Про державну виконавчу службу, від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ Про виконавче провадження (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року N2677-VI, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо (пункт 1 Постанови).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та і основоположних свобод також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових і рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року пункт 40; рішення у справі Бурдов проти Росії від травня 2002 року пункт 34; рішення у справі Півень проти України від 29 червня 2004 року).

Європейський суд з прав людини нагадує, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (пункт 35 рішення у справі Бурдов проти Росії).

Тобто, державний орган не вправі посилатись на відсутність коштів, як на підставу для невиплати присуджених виплат та невиконання рішення суду.

В силу статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 75 цього Закону.

За змістом пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 75 Закону України Про виконавче провадження, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше 5 робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 названого вище Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону,

Однак, відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області не звертався до правоохоронних органів з поданням і повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, хоча це є обов'язковою умовою застосування статті 75 Закону України Про виконавче провадження та закінчення виконавчого провадження у зв'язку з неможливістю його виконання - посилання на відсутність вини у даному випадку є недоречними, оскільки, належним чином не з'ясовано можливість виконання рішення Управлінням пенсійного фонду України в м. Черкасах, а також як свідчить практика Європейського суду з прав людини органи держави не можуть посилатись на відсутність коштів як на підставу для нездійснення виплат; враховуючи, що рішення суду полягає у зобов'язанні УПФ виплатити кошти, тобто сплатити кошти, то відповідно до частини 2 статті 75 Закону України Про виконавче провадження, таке рішення може бути виконане відповідачем, оскільки Законом України Про виконавче провадження (частина 3 статті 11) державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження наділено правом зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 3) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 4) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 5) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вказане свідчить, що виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2012 року, відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України, а тому постанова ВП № 34617940 про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2012 року підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, саме на Пенсійний фонд України покладено завдання щодо реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 7 даного положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, саме на Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах, як на територіальний орган Пенсійного фонду України, покладено обов'язок забезпечити своєчасне і у повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Якщо ж Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах не виконує даного обов'язку, то відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області мав звернутись до правоохоронних органів щодо порушення кримінальної справи.

Згідно із частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо зважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 6 даної статті визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У самій постанові зазначено, що вона може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання.

Вказує, що постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2012 року нею отримано 27.12.2012 року.

04.01.2013 року нею було подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу на дії державного виконавця, однак ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2013 року провадження по сказі було закрито у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2013 року отримано нею 15.03.2013 року, а 18.03.2013 року - подано до суду дану позовну заяву. А тому, вважає причину пропуску нею строку на оскарження постанови державного виконавця від 21.12.2012 року поважною.

Просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом; визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області неазконними; скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області від 21.12.2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 34617940.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1, за довіреністю ОСОБА_2, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області, за довіреністю ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах, за довіреністю ОСОБА_4, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2, представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України Про державну виконавчу службу, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження також передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Згідно до ч. 3 ст. 75 Закону, у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до статті 76 Закону України Про виконавче провадження після відкриття провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, державний виконавець визначає йому строк добровільного виконання рішення. При виконанні рішень зобов'язального характеру до повноважень державного виконавця та його особистих знань не входить перевірка змісту самого розрахунку суми заборгованості.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 19.11.2010 року за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплачених за цей період.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012 року постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2011 року залишена без змін.

27.09.2012 року по даній справі Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист № 2-а-4744/2011.

Державним виконавцем за заявою позивачки ОСОБА_1 01.10.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-4744/2011, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси.

14.12.2012 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області надійшов лист Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах від 12.12.2012 року, вих. № 21042/09 яким було повідомлено про проведення в добровільному порядку перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни ОСОБА_1 за період з 19.11.2011 року по 22.07.2011 року в сумі 1355 грн. 13 коп. і виплата буде здійснена при умові фінансування коштів з Державного бюджету України для виплати за рішенням судів.

21.12.2012 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області виніс постанову ВП №34617940 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 статті 50 Закону України Про виконавче провадження, в якій зазначено, що виплата коштів перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги ОСОБА_1 буде проведена при надходженні коштів до Державного бюджету на ці витрати.

Таким чином, постанова суду в частині зобов'язання боржника здійснити позивачці виплату недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 19.11.2010 року за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплачених за цей період залишилася невиконаною.

Відповідно до ст. 89 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Проте, із матеріалів справи не вбачається вчинення відповідачем жодних дій, окрім закінчення виконавчого провадження, спрямованих на виконання рішення суду або дій спрямованих на притягнення боржника до відповідальності.

Крім цього, суд звертає увагу на той факт, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Дана норма кореспондується також з ч. 1 ст. 255 КАС України, відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України всіма юридичними та фізичними особами, а також органами державної влади.

Разом з тим, суд вважає, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань і відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про незаконність дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2012 року за № 2а-4744/11 про зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Придніпровському районі м. Черкаси нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 19.11.2010 року за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплаченої за цей період, в частині закінчення виконавчого провадження ВП № 34617940.

Крім того, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 постанову про закриття виконавчого провадження від 21.12.2012 року отримала 27.12.2013 року та оскаржила її до суду в порядку ст. 383 ЦПК України, але провадження по справі було закрито 12.03.2013 року, в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинвства, суд вважає, що строк звернення до суду з даним позовом нею пропущений з поважних причин та вважає за необхідне його поновити.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задовлення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах протиправною, оскільки ані позивачкою ОСОБА_1, ані її представником ОСОБА_2 не наведено в чому така бездіядьність полягає.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 8, 19, 99, 158, 159, 160, ч.3 ст. 160, 161, 163,186 КАС України, Законом України Про виконавче провадження, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2012 року - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2012 року за № 2а-4744/11 про зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Придніпровськогму районі м. Черкаси нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 19.11.2010 року за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплаченої за цей період.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 від 21.12.2012 року про закінчення викоанвчого провадеження ВП № 34617940.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням її копії, особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.М. Скляренко