Справа № 219/6207/2013-а
Суддя: Тверський С. М.
Дата ухвалення: 2013-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/6207/2013-а
2-а/219/264/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2013 року суддя Артемівського міськрайонний суд Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2.. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання незаконним відмову у перерахуванні та виплату довічного грошового утримання як судді у відставці з 03.06.2013 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецької області на 2013 рік, тобто у розмірі 18168,48 грн., відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Донецької області та виплатити різницю між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням з 01.01.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював на посаді судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області. 18.09.2012 року згідно Постанови Верховної ОСОБА_3 України та наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2012 р. він був звільнений із займаної посади у відставку.

При виході у відставку йому було призначене довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітку працюючого судді у сумі 14489 грн. 28 коп. Зазначив, що однією із гарантій соціального захисту до його виходу у відставку є виплата йому довічного щомісячного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати , яка змінюється у відсотковому відношенні до суми заробітної плати.

11 червня 2013 року він звернувся до УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі з вимогою провести перерахунок пенсії з 03.06.2013 року та провести відповідну доплату відповідно до положень, викладених у Рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2013 та просив у подальшому сплачувати довічне утримання відповідно до вимог чинного законодавства. Однак Відповідач УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі листом від 03.07.2013 року відмовив йому у проведенні перерахунку, при цьому послався на те, що відповідно до Порядку № 3-1 від 25.01.2008 року № 200/14891 суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України проводиться нарахування та виплата щомісячного довічного грошового утримання судді, а перерахунок цим порядком не передбачений. Крім того проінформував про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у разі зміни заробітної плати працюючих суддів повинні проводитися судовими органами, а не органами пенсійного фонду. Він не згоден з тим, що йому не проводиться перерахунок довічного грошового утримання в звязку зі зміною заробітної плати працюючого судді, оскільки це суперечить діючому законодавству. Крім того, Рішенням Конституційного суду України від 3 червня 2013 року 3-рп/2013, було зазначено, що підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України, а саме частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді».

Враховуючи викладене, просить суд визнати незаконним відмову УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області щодо перерахунку та виплати довічного грошового утримання як судді у відставці з 03.06.2013 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецької області на 2013 рік, зобовязати УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області провести перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 03.06.2013 року і сплачувати його у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді на відповідній посаді, тобто у розмірі 18168,48 грн. з розрахунку 90 відсотків від 20187,20 грн. та зобовязати УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області у подальшому, у випадку підвищенні щомісячного грошового утримання судді на відповідній посаді, проводити перерахунок розмірі довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА в Донецької області

Ухвалою судді Артемівського міськрайсуду від 16.07.2013 р. відкрито скорочене провадження по даній справі.

Відповідно до положень ст. 183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження без виклику сторін.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що відсутні законні підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у разі зміни заробітної плати працюючих суддів, оскільки органами Пенсійного фонду України проводиться призначення та виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі Порядку представлення документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Даним порядком проведення перерахунку не передбачене. Крім того, зазначив, що розміри щомісячного грошового утримання суддям у відставці підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючих суддів, виключно для суддів Конституційного Суду України. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено те, що ОСОБА_2. працював суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області і постановою згідно Постанови Верховної ОСОБА_3 України від 18.09.2012 року та наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2012 р. він був звільнений із займаної посади у відставку та як суддя у відставці, перебуває на обліку в УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, де отримує довічне грошове утримання у розмірі 14489,28 грн.

Позивачу на його звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання листом відповідача від 03.07.2013 р. було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки призначення і виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці здійснюється відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, якою не передбачено здійснення перерахунку пенсій суддям у відставці у разі зміни розміру заробітної плати працюючим суддям. Також було зазначено про те, що положень, які б передбачали проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (загальних судів) у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді стаття 138 Закону № 2453-VІ не містить, а також Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України 25.01.2008р. № 3-1 та зареєстрованого у Мінюсті України 12.03.2008р. № 200/14891 також не передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно ч. 1 ст. 123 Закону України "Про судоустрій України", який діяв в період роботи ОСОБА_2. розмір заробітної плати (грошового забезпечення) судді повинен забезпечувати його фінансову незалежність, визначається відповідно до Закону про статус суддів і не може бути зменшений.

Частиною 2 ст. 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

У відповідності до ч. З ст. 44 Закону України "Про статус суддів", який діяв на момент спірних правовідносин, за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту до виходу у відставку.

Ст.ст. 22, 24 Конституції України встановлює, що права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Умови і порядок його виплати визначені Законом України "Про статус суддів". Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праці заробляти додаткові матеріальні блага.

Однією з гарантій соціального захисту до виходу позивача ОСОБА_2 у відставку є виплата йому довічного щомісячного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати позивача, тобто грошової суми, яка змінювалась у відсотковому відношенні до суми заробітної плати, а у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а саме ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними.

Відповідно до Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № 12 (2010) та додатку до неї, визначено, що оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення; мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці.

Згідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2011 від 14 грудня 2011 року особливість щомісячного грошового утримання судді полягає в тому, що воно не належить до суддівської винагороди і тому не є складовою заробітної плати судді. Тобто це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу.

Статтею 126 Конституції України закріплено основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів. Конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Кожна держава, як зазначається в Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи "Незалежність, дієвість та роль суддів" від 13 жовтня 1994 року N (94)12, має "забезпечити те, щоб статус і винагорода суддів відповідали гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе".

Положення Європейської хартії про закон про статус суддів від 10 липня 1998 року передбачає, що судді, які досягли встановленого законом віку для виходу на пенсію з посади судді та які виконували професійні обов'язки судді протягом визначеного строку, повинні отримувати виплати після виходу на пенсію, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня їх останньої заробітної плати на посаді судді.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови Верховної ОСОБА_3 України Про порядок введення в дію Закону України Про статус суддів № 2863 -ХІІ від 15 грудня 1992 року, в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати суддів, який працює на відповідній посаді, а виплачується - в суді за останнім місцем роботи або за місцем проживання.

Пунктом 63 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік із зазначеної Постанови Верховної ОСОБА_3 України виключено абзац третій п.1 , а підпунктом 1 п.61 розділу ІІ Закону встановлено, що призначення і виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету. Згідно з п.3 розділу ІІІ, який також є предметом конституційного подання Верховного суду України, зазначений підпункт 1 пункту 61 розділу ІІ Закону поширено на щомісячне довічне грошове утримання, призначене суддям у відставці до прийняття цього Закону

Зміна існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суперечить Конституції України, оскільки видатки на утримання суддів, які передбачені у Державному бюджеті Україні , відповідно до ч.2 ст.95 та ч.1 ст.130 Конституції України повинні передбачити і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що безпосередньо стосується реалізації положення частини 1 ст.130 Конституції України щодо забезпечення державного фінансування суддів та створення належних умов для фінансування. Такі правові позиції зазначені в Рішенні Конституційного суду України від 11.10.2005 року №8-рп-2005 та в Рішенні Конституційного суду України від 18.06.2007р. №4-рп-/2007.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У зв'язку із цим, суд вважає посилання відповідача, що відсутній нормативний документ, який регулює порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - необґрунтованими.

Законом України Про судоустрій та статус суддів встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана

Відповідно до частини третьої статті 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Судом встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді становить більш 25 років та йому встановлено довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітку судді.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови Верховної ОСОБА_3 України Про порядок введення в дію Закону України Про статус суддів № 2863 -ХІІ від 15 грудня 1992 року, в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного суду України у справі № 1-2/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, було зазначено, що підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України, а саме частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Тобто, законодавцем чітко визначено, що довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі до 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Законом України Про судоустрій та статус суддів встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Суддям, які вийшли у відставку, призначається пенсія на умовах, передбачених Закон України "Про державну службу", що визначено ст. 43 Закону України "Про статус суддів". Відповідно до ч. 4 цієї статті судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або щомісячне довічне грошове утримання. При цьому розмір такого утримання не обмежений. Частини 2, 5 статті 37 Закону України "Про державну службу"визначили, що пенсія державним службовцям встановлюється без обмеження її граничного розміру.

Отже, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання з 03.06.2013р., такий перерахунок та виплати мають здійснюватися відповідачем довічно або до змін у чинному законодавстві.

Передбачене ч.5 ст.138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів"обмеження виплати щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром - не більше 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб,які втратили працездатність не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (довічне грошове утримання)призначене до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", про що зазначено в ч,2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень (Закон від 08.07.2011 року №3668-УІ) та визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року.

Згідно довідки територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецької області заробітна плата працюючого судді на відповідній посаді станом на 2013 рік складає 20187 грн. 20 коп.

Суд вважає, що оскільки ст. 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, тому розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Суд вважає, що відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді за зверненням позивача. Посилання відповідача на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання не передбачений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 суд вважає необґрунтованим. Дії відповідача суперечать вимогам Закону України Про судоустрій та статус суддів, є незаконними та такими, що грубо порушують права позивача.

Отже суд прийшов до висновку що позивач має право на перерахунок та виплату довічного грошового утримання з 03.06.2013 року і такий перерахунок і виплати мають здійснюватися відповідачем довічно або до змін у чинному законодавстві.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ

Частина 2 вищевказаної статті визначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов та визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області щодо відмови у здійсненні позивачу ОСОБА_2 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці при збільшенні заробітної плати працюючого судді з 03 червня 2013 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області провести позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату з 03 червня 2013 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до чинного законодавства відповідач звільнений від сплати судового збору на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2,4,6,8,9,17,71,94,158-163,183-2,186 КАС України, ч. 3 ст. 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 довічного грошового утримання як судді у відставці з 03.06.2013 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді згідно довідки територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецької області на 2013 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області провести перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з 03.06.2013 року і сплачувати його у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді на відповідній посаді.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області у подальшому, у випадку підвищенні щомісячного грошового утримання судді на відповідній посаді, проводити перерахунок розмірі довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на підставі довідок ТУ ДСА в Донецької області.

Ця постанова набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено в строк передбачений для оскарження останньої.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького адміністративного апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанову винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Головуючий суддя С. М.Тверський