Справа № 2а-0770/3419/11
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/3419/11
Ряд стат. звіту № 8.2.1
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 р. 10.57 год. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., при секретарі судового засідання Рекунова К.А., та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ФОП ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2;

відповідача: ДПІ у Іршавському районі представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Іршавському районі Закарпатської області про скасування податкового повідомлення -рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 лютого 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 01 березня 2012 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Іршавському районі Закарпатської області про скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 16.09.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування по ПДВ на розрахунковий рахунок та у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за червень 2011 року, про що складено акт перевірки від 09.09.2011 року № 740/17-50/НОМЕР_3. За наслідками перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.09.2011 року за № НОМЕР_2, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 250048 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 грн. та податкове повідомлення-рішення від 16.09.2011 року № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 107502 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 2 грн. Із вказаними податковими повідомленнями-рішенням позивач не згідний, вважає їх такими, що прийняті всупереч вимогам ПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, що наведені в позовній заяві.

Державна податкова інспекція в Іршавському районі Закарпатської області подала письмові заперечення проти позову, відповідно до яких повністю заперечує позовні вимоги (а.с.42-44). Зокрема відповідач вказав на те, що за результатами камеральної перевірки було складено акт № 740 /17-50/НОМЕР_3 від 09.09.2011 р. на підставі пп.78.1.8 п.78.1, п.78.2 ст.78. п.200.11 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ. проведено позапланову виїзну документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2011 року у розмірі 152239 грн., заявленої до відшкодування на розрахунковий рахунок в сумі 67000 грн.. та у зменшення податкових зобов'язань з податку па додану вартість наступних звітних (податкових) періодів в сумі 85239 грн.

Податковим органом, встановлено порушення пп.а.1.ст.198 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, а саме, суб'єкт господарювання - фізична особа - ОСОБА_1 було зайво включено до податкового кредиту в травні 2011 року податок на додану вартість в сумі 357550 грн. по придбаним основним засобам від контрагента ТзОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»(ІПН 70). внаслідок чого завищено податковий кредит в травні 2011 року на загальну суму ПДВ 357550 грн.. та завищено до відшкодування податок на додану вартість, заявлений до відшкодування в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2011 року на суму 107502 грн. За наслідками перевірки встановлено що сума ПДВ 44737 грн.02) це сума, яка підтверджена податковими накладними, та платіжними документами.

Перевіркою встановлено, що в періоді, що перевіряється, суб'єктом господарюванню розділі II податкової декларації з ПДВ відображені такі операції: придбання ПМЇ телекомунікаційні послуги, технічне обслуговування автомобілів, послуги по книжкам М/Д1 придбання вантажного автомобіля та інше. СГ-фізична особа ОСОБА_1 по контрагенту ТзОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»(ІПН 70) в травні 2011 року придбано основні засоби (сідельний тягач) на загальну суму ПДВ 357549,92 грн. Оскільки транспортні засоби були зареєстровані не на фізичну особу-підприємця, а просто на фізичну особу ОСОБА_1, то такі витрати по придбанню даних вантажних автомобілів та напівпричепів не мав права включати до податкового кредиту.

Представник відповідача просив суд відмовити позивачеві в задоволенні адміністративного позову з мотивів, що наведені в письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг з внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. (а.с.88-90)

04 травня 2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»(Продавець) був укладений договір купівлі-продажу товару в кредит з відстроченням платежу (а.с. 17-22).

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 вказаного договору Продавець зобовязаний передати у власність Покупця, а Покупець зобовязаний прийняти та сплатити грошову суму у строки та на умовах відстрочення платежу за 6 одиниць нових сідельних тягачів Volvo FH 4х2.

02 травня 2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та фірмою HOCHSTAFFL GmbH, Австрія (Продавець) був укладений контракт № 1, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує напівпричіп бортовий новий, марки KOЕGEL тип SN-24, шасі № WKOS662, 2011 року випуску, виробництво Німеччини; шасі № WKOS663, 2011 року випуску, виробництво Німеччини 2 шт. (а.с. 32).

Згідно видаткової накладної від 31.05.2011 року (а.с.23) та податкових накладних № 113 від 06.05.2011 року, №501 від 18.05.2011 року та №1059 від 31.05.2011 року(а.с.104-106) позивач придбав основні засоби сідельний тягач Volvo FH 4x2.(а.с.104-106)

Придбання сідельного тягача та напівпричепу не заперечується сторонами.

09 червня 2011 року вказані вище транспортні засоби були зареєстровані органами ДАІ, про що свідчать копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 93).

Відповідно до вищевказаних свідоцтв про реєстрацію власником транспортних засобів є ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 6 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до статті 325 частини 1 ЦК України субєктами права приватної власності є юридичні та фізичні особи.

Актом за № 740/17-50/НОМЕР_3 від 09 вересня 2011 року «Про результати камеральної перевірки субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1, реєстраційний номер картки платника податку - НОМЕР_3 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2011 року»встановлено порушення позивачем вимог статті 198 пункту 198.1 підпункту «а»та пункту 200.1 статті 200 ПК України. (а.с.а.с.6-14). А саме, відповідач в акті вказав на те, що придбання або виготовлення товарів передбачає набуття права власності на такі товари. Оскільки фізична особа-підприємець не набув права власності (транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_1 як за фізичною особою), а тому відсутні підстави для включення сум ПДВ до податкового кредиту.

На підставі вказаного акту перевірки 09 вересня 2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 16.09.2011 року, відповідно до якого, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 250048,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 16.09.2011 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування в сумі 107502,00 грн. (а.с.15-16).

Відповідно до підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 ПК України термін «особа»для цілей розділу V Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Позивач у даному випадку є фізичною особою, яка здійснює діяльність, віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні статей 14 та 180 ПК України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчисленні і сплати ПДВ.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із підпунктом «а»пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобовязаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобовязаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Отже позивач у встановленому законом порядку при придбанні транспортних засобів з метою їх використання у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Всі суми податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими податковими накладними та вантажними митними деклараціями.

Водночас норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від субєктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в т.ч. і транспортних засобів та визначають одинакові права та обовязки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб-підприємців).

Постанова Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, на яку посилається відповідач, не регулює податкові відносини по сплаті ПДВ, а закони про оподаткування не містять відповідних обмежень права платника податку на податковий кредит і не ставлять його в залежність від приписів даного підзаконного нормативного акту.

Суд не може погодитися з позицією відповідача, відповідно до якої позивач як фізична особа - підприємець не набуває права власності на майно (в т.ч. і транспортні засоби), оскільки ОСОБА_1 як фізична особа і як фізична особа-підприємець є одним і тим самим субєктом цивільних та податкових правовідносин.

Окрім цього позивачем надано докази використання даних вантажних транспортних засобів у підприємницькій діяльності, зокрема інвентарні картки (а.с.84,86,94,96), розрахунки амортизації по автотранспорту (а.с.85,87,95,97), подорожні листи (а.с.71-75) CMR (а.с.98,92,91), ліцензія (а.с.90) .

Також слід врахувати, що відповідно до пункту 7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом ДПС України № 1003 від 24 грудня 2010 року (далі - Порядок), факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та у повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, висновки відповідача про те, що позивач, як фізична особа-підприємець, не має права на формування податкового кредиту за рахунок сум податку сплаченого в ціні придбаних вантажних автомобілів, що використовуються в його господарській діяльності, є неправильними, не ґрунтуються на нормах діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Стягнути із державного бюджету на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Іршавському районі Закарпатської області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 16.09.2011 року, № від 16.09.2011 року.

3. Стягнути із державного бюджету на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

4. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дору Ю.Ю.