Справа № 22-а-3098/11
Суддя: Кутурланова О. В.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-3098/2011 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач: Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця 06 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кутурланової О.В.

Суддів: Майданіка В.В.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

в с т а н о в и л а:

12 січня 2010 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначав, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни»він є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає йому право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку він не отримує.

Просив поновити пропущений строк для звернення до суду та стягнути з відповідача державну соціальну допомогу як дитині війни за 2007-2009 роки в сумі 3856,30 грн.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2010 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (далі Управління) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 недоплачену суму соціальної допомоги як дитині війни за період з грудня 2008 р. по січень 2010 р. включно у розмірі 1439,40 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2010 р. та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та законність постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18 листопада 2004 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік зупинено, однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року таке зупинення визнано неконституційним.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ст.6 цього Закону викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, що становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, внесені підпунктом 2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Після ухвалення наведених рішень Конституційного суду України продовжила дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тоді як відповідач, як орган уповноважений здійснювати призначення та виплату пенсій і доплат до них, відповідні нарахування до пенсії позивачки в обсязі встановленому вказаною нормою Закону не здійснив, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії із доплатою щомісячної державної соціально допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а бездіяльність відповідача визнав незаконною.

Крім того, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції від 18.11.2004 року, чинна у 2009 році, тому нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено річний строк давності звернення до суду з позовом. Адже порушення його прав відбувалося періодично, тобто кожного місяця, починаючи з 09 липня 2007 року, і у нього було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду, а доводи щодо необізнаності не є поважною причиною для поновлення строку для звернення до суду, а тому колегія суддів вважає, що позивач пропустив такий строк без поважних причин.

Адміністративний позов поданий до суду 12 січня 2010 року із пропуском річного строку, встановленого ч.1 ст.99 КАС України в редакції, що діяла на час вирішення спору та на час звернення ОСОБА_3 з позовом, який обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав чи свобод. При розгляді справи поважних причин для поновлення вказаного строку судом встановлено не було.

Отже, судом правильно визначена та обставина, що позивачем пропущено річний строк давності звернення до суду з позовом, однак зобовязано Управління здійснити перерахунок пенсії за межами цього строку, а тому постанова в частині задоволення позовних вимог з грудня 2008 р. по 11 січня 2009 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

При цьому суд, перевіривши правомірність дій відповідача при нарахуванні та виплаті державної соціальної допомоги, у тому числі і в частині проведених розрахунків, безпідставно самостійно нарахував таку допомогу і зобовязав відповідача виплатити її на користь позивача, вийшовши за межі наданих йому ст. 162 КАС України повноважень.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, ч. 1 ст. 197, 198, 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2010 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 недоплачену суму соціальної допомоги як дитині війни за період з грудня 2008 року по 11 січня 2009 року скасувати та прийняти у цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за цей період.

В іншій частині зазначену постанову суду першої інстанції змінити, виключити вказівку на розмір недоплаченої допомоги, а саме 1439,40 грн.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України, протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: