Справа № 2-А-35/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-35/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" лютого 2011 р.

Дзержинський районний суд в складі: ОСОБА_1.,

головуючого судді Валуєвої В.Г.,

при секретарі Севанян М.Б.,

за участю :

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу /третя особа - міністерство праці та соціальної політики України/ про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради у місті ОСОБА_6 протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду 13.10.2010 року з названим адміністративним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він є учасником ліквідації на ЧАЄС, 1 категорії, інвалідом ІІІ групи і йому згідно абзацю 3 частини 4 та частини 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року (796-12) в подальшому (Закон про статус...), Управлінням праці та соціального захисту населення повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення як інваліду III групи у розмірах чотирьох мінімальних заробітних плат (на час виплати). 11.06.2010 року йому виплачена вищевказана допомога за 2010 рік у розмірі 90 грн.. Також він є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням Б № 057845. Відповідно до абзацю 3, частини 5, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.2000 р.(3551-ХП), в подальшому Закон про статус ветеранів..., йому гарантовано виплата щорічної разової допомоги до дня 5 травня як інваліду 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком.

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу виплатило йому за 2010 рік вказану допомогу у розмірі 480 грн.

Він звернувся з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу з проханням виплатити допомогу на оздоровлення за 2010 рік у повному обсязі, але отримав відмову.

Згідно ст. ст. 21. 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звуженим.

Згідно ст.92 Конституції України - виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту; Згідно ст. 13 Закону про статус… - Держава зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов'язується відшкодувати пошкодження здоров'я або втрату працездатності;

Згідно ст. 71 Закону про статус… дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону

Таким чином, застосування відповідачем при визначенні щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р. і при визначенні щорічної разової допомоги до дня 5 травня постанови КМУ № 299 від 07.04.2010 р. - суперечить чинному законодавству України і порушує його право на соціальну допомогу, а тому є неправомірним.

Тому він має право отримати допомогу на оздоровлення як інвалід III групи внаслідок чорнобільської катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону про статус… - у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат ( на час виплати ) за 2010 рік..

Розмір мінімальної заробітної плати (на час виплати) був встановлений з 1 квітня 2010 року - 884 грн.(Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»)

Виходячи з дати виплати та розміру мінімальної заробітної плати (на час виплати) допомогу на оздоровлення належало виплатити з наступних розрахунків: 884 грн.х 4 = 3536.00 грн.

З урахуванням фактично виплаченої суми (90 грн.) недоплата складає: 3536.00 грн.(повинні сплатити) - 90 грн.(фактично виплатили) = 3446.00 грн.

Як інвалід війни 3 групи він має право отримати гарантовану щорічну разову допомогу до дня 5 травня. Відповідно до абзацу третього частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»:

Розмір мінімальної пенсії за віком (на час виплати) був встановлений:

з 1 квітня 2010 року - 884.00 грн. (Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»). Виходячи з дати виплати та розміру мінімальної пенсії за віком йому належало виплатити з наступного розрахунку: 884.00 грн. х 7 = 6188.00 грн.

З врахуванням фактично виплаченої суми (420 грн.) недоплата складає: 6188.00 грн.(повинні сплатити) - 420 грн.(фактично виплатили) = 5768.00 грн..

В судовому засіданні позивач не був присутній із-за поганого стану здоров`я, а представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили відмовити позивачу ОСОБА_5 в задоволенні його позову, посилаючись на те, що Управління праці та соціального захисту населення у своїй роботі керується нормативно-правовими документами, які надходять з Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації. Головне управління праці та соціального захисту населення в свою чергу керується документами, які надходять з Міністерства праці та соціальної політики України. Діяльність Міністерства праці та соціальної політики України у частині забезпечення функцій головного розпорядження бюджетних коштів за програмами соціального захисту громадян, які мають право на пільги згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», регламентується Бюджетним кодексом України. Мінпраця, як головний розпорядник бюджетних коштів, здійснює розподіл бюджетних призначень між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня. Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про Державний Бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України. Управління праці та соціального захисту населення не є законодавчим органом і не може змінювати заявку на виплату допомоги в інших більших розмірах, не передбачених кошторисами.

У 2010 році Постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010 року № 299 «Про розмір разової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» затверджено розмір допомоги інвалідам 3-ї групи - 420 грн.. та про В 2010 році не розглядалось питання неконституційності положень статті Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік щодо виплати допомоги до 05 травня, що свідчить про її чинність правомірність дій Управління щодо виплати разової допомоги до 05травня. Тому вони вважають, що щорічна разова допомога до 05 травня виплачена вірно та згідно до діючого законодавства.

Представник третьої особи не був присутній в судовому засіданні, про день та час слухання справи повідомлений належно, суду надав свої пояснення щодо заявленого позову, у задоволенні якого просить відмовити.

Суд, вислухавши представників сторін, кожного окремо, проаналізувавши матеріали справи, вважає що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 слід відмовити з наступних підстав. Згідно до посвідчення № 087117 від 30.11.1998 року позивач являється учасником ліквідації на Чорнобильській АЕС та являється учасником війни і є інвалідом війни 3 групи ( а.с. 4 зворот). Відповідно до довідок ( а.с. 3 зворот) за 2010 рік отримав щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 90 гривень та йому як інваліду війни 3-ї групи виплачена одноразова допомога до 05 травня, яка передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 420 грн ( а.с. 4). Як зазначено в ст. 63 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» „ ..фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством„ Оскільки вимоги позивача потребують фінансування за рахунок коштів державного бюджету України, їх обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом крім закону України про державний бюджет України. Тому норми, які вводяться законом України про Державний бюджет України є безумовними та пріоритетними відносно інших законів. Тобто до стабілізації економічного становища в Україні, усі суспільні потреби, які тягнуть за собою видатки з державного бюджету України, у тому числі і розмір доплат та компенсацій, мають бути задоволені, виходячи з реальних фінансових можливостей його видаткової частини. Виплата щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни здійснюється до 5 травня відповідно до чинного законодавства України, а тому немає підстав для здійснення перерахунку та проведення доплат до виплачених ветеранам війни розмірів щорічної разової грошової допомоги. У 2010 році виплата вказаної допомоги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.10 № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань». При цьому не можуть бути застосовані Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 ( справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 р., № 10-рп /2008 р., оскільки їх дія не поширюється на соціальні гарантії 2010 року, а постанова № 299 КМУ від 07.04.2010 року Конституційним Судом України незаконною не визначалась, і в 2010 році не розглядалось питання неконституційності положень статті Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» щодо виплати допомоги до 05 травня, що свідчить про їх чинність Крім того, на підставі статті 99 КАСУ позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умов якщо на цьому наполягає одна із сторін (стаття 100 КАСУ).

З матеріалів справи вбачається, що у позивача виникло право на пільги з моменту визначення йому статусу учасника ліквідації на ЧАЄС 1 категорії, інваліда ІІІ групи. Законодавчі акти які встановлюють розміри деяких виплат, а саме, постанова КМУ від 26.07.96 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами внесеними постановою від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою розмір доплати було збільшено, та інш. були офіційно оприлюдненні та на їх підставі розраховувались кошти для затвердження бюджетних програм починаючи з 1996 року.

У зв'язку з тим, що в позовній заяві позивача не було наведено поважних причини не звернення до суду і ним не надано належних доказів, які б підтверджували поважність пропущення строку позовної давності, можна дійти висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що Управлінням пенсійного фонду та соціального забезпечення населення виплачено позивачу ОСОБА_5 належну допомогу згідно надходжень грошей з державного бюджету на вказані виплати, тому слід вважати дії відповідача правомірними. При зверненні до суду позивач пропустив строк позовної давності і не вказав поважності причин пропуску строку з посиланням на обставини та документи, які б підтверджували поважність причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом. Оскільки позивачем пропущеного строк звернення до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги, а позовні вимоги не доведені, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу у задоволенні його позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161, 162, 163, 185 КАС України, ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 відмовити у задоволенні його адміністративного позову про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної ради у місті ОСОБА_6 та стягнення недоплаченої щорічної допомоги.

Постанова суду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя:ОСОБА_1