Справа № 219/883/2014-а
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/883/2014-а
2-а/219/103/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Артемівськ Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Решетняка І.В., розглянувши в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Артемівську Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м.Артемівську Донецької області, третя особа Відділ державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, про зобов`язання прийняти на виконання виконавчий лист,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (далі по тексту відповідач) про зобов`язання прийняти на виконання виконавчий лист № 2а-16849/2011р., виданий 01.11.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем незаконно не виконується рішення суду про стягнення на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області недоотриманої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 3840 грн.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач вказав, що примусове виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області, за яким виданий виконавчий лист № 2а-16849/2011р. від 01.11.2013 року, у відповідності з вимогами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повинно здійснюватися органами державної виконавчої служби. Тому відповідач вважає, що він як суб`єкт владних повноважень у спорі, що розглядається, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що їх передбачено чинним законодавством, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

У письмових запереченнях на адміністративний позов третя особа вказала, що дії відповідача щодо повернення виконавчого листа № 2а-16849/2011р. від 01.11.2013 року не ґрунтуються на чинному законодавстві України, не відповідають вимогам Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Законом.

Враховуючи, що особами, які беруть участь у справі, було висловлене бажання у вигляді відповідних заяв щодо проведення розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження, відсутня потреба заслуховувати свідка чи експерта, та приймаючи до уваги складність вирішення даного спору, пов`язаного з застосуванням законодавства про виконання судових рішень, судом було прийнято рішення 30.04.2014 року провести розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем, відповідачем та третьою особою документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

01.11.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області був виданий виконавчий лист № 2а-16849/2011р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої суми на оздоровлення, за яким належить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 3840 грн. на користь ОСОБА_1 за рахунок державного бюджету.

08.11.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2а-16849/2011р., виданого 01.11.2013 року, на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

14.11.2013 року відповідачем з посиланням на вимоги п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» листом за № 03-06/4596 був повернутий позивачу виконавчий лист № 2а-16849/2011р. від 01.11.2013 року з причини того, що дане рішення суду не підлягає виконанню органом Казначейства.

За даними обставинами виникнення спору слід визнати, що предметом спору між позивачем та відповідачем є правильність застосування до спірних відносин сторін справи положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в ст.2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган.

В ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлені особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, за якими виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року. Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Аналіз зазначених норм Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дозволяє стверджувати, що законодавець України встановив 6-місячний строк після набрання цим Законом чинності, на протязі якого зберігався попередній порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з державних органів органами державної виконавчої служби за умови, що вказані судові рішення були постановлені до набрання чинності цим Законом. Після спливу даного 6-місячного строку, тобто після 01.07.2013 року, рішення судів про стягнення коштів з державних органів, які були постановлені до 01.01.2013 року, повинні виконуватися у порядку, передбаченому ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто органами Казначейства України, навіть якщо ці рішення не подавалися до органу державної виконавчої служби для виконання у вказаний 6-місячний строк.

Тому суд приходить до висновку, що повернення відповідачем виконавчого листа №2а-16849/2011р. від 01.11.2013 року листом № 03-06/4595 від 14.11.2013 року позивачу з причини того, що рішення суду не підлягає виконанню органом Казначейства суперечить Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не відповідає п.42 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45) «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників», за яким у разі здійснення безспірного списання коштів місцевих бюджетів згідно з пунктом 41 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу місцевого самоврядування, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області як органу виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу.

Керуючись вимогами ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області про зобов`язання прийняти на виконання виконавчий лист задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області прийняти на виконання виконавчий лист № 2а-16849/2011р., виданий 01.11.2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

05 травня 2014 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

при секретарі Бакановій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську справу за скаргою ОСОБА_2 до Відділу до державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного Управління юстиції на дії державної виконавчої служби,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державної виконавчої служби. В обґрунтування якої вказує, що 08.02.2014 р. він отримав по пошті лист Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 03.02.2014 р. № 7/55-14 ОСОБА_3 вказаному листі була постанова ОСОБА_4, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого 10.05.2012 р. Артемівським міськрайонним судом по адміністративній справі № 2-9045-2011, що покладає обовязок на Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 17.12.2010 р. по 22.07.2011 р. включно з урахуванням фактично здійснених виплат. Відмова у відкритті виконавчого провадження мотивована посиланням на ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

27.09.2011 р. Артемівським міськрайонним судом (головуючий суддя Воробйова І.В.) винесено постанову по справі № 2-а-9045/11у, згідно якої покладено обовязок на Головне Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 17.12.2010 р. по 22.07.2011 р. з урахуванням фактично здійснених виплат.

Згідно Ухвали від 12.11.2013 р. по справі № 2-а-9045/2011, 6-а/219/287/2013 Артемівський міськрайонний суд ( головуючий суддя Воробйова І.В.) задовольнив подання виконавчої служби про зміну способу і порядку виконання Постанови Артемівського міськрайонного суду від 27.09.2011 р. № 2-а-9045/11 шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми 1 111,16 грн. з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2.

Юридична служба казначейства в усній формі розяснила, що виконувати у даному випадку виконавчий лист повинна державна виконавча служба, зазначаючи наступне. З набранням чинності 16 жовтня 2013р. Законом України від 19.09.2013 р. № 583-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є державні органи, які видані або ухвалені до набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (до 01 січня 2013 р.), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є державні органи, не було подано в цей строк, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

У звязку викладеним, ОСОБА_2 просить суд визнати незаконною та скасувати постанову ОСОБА_4 державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого 10.05.2012 р. Артемівським міськрайонним судом по адміністративній справі № 2-а-9045-2011 та зобовязати ВДВС Артемівського МРУЮ в Донецькій області відновити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 10.05.2012 р. по адміністративній справі № 2-а-9045-2011.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного Управління юстиції не зявився, надавши письмові заперечення, згідно яких відділ ДВС не погоджується із позовними вимогами і просить суд залишити їх без задоволення у звязку з відсутністю підстав. Так, 30.01.2014 р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області надійшов на виконання виконавчий лист № 2-а-9045-2011 виданий 10.05.2012 р. Артемівським міськрайонним судом Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як особі, що має статус дитини війни, з 17.12.2010 по 22.07.2011 відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

06.03.2014 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Донецькій області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державної виконавчої служби.

З набранням чинності 16 жовтня 2013 року Законом України від 19.09.2013 р. № 583-УІІ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо виконання судових рішень» відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є державні органи, які видані або ухвалені до набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (до 01 січня 2013 року), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є державні органи, не було подано в цей строк, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Згідно Ухвали від 12.11.2013 р. по справі № 2-а-9045/2011, 6-а/219/287/2013 Артемівський міськрайонний суд задовольнив подання виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання постанови Артемівського міськрайонного суду від 27.09.2011 № 2 -а-9045/11 шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми 1 111,16 грн. з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2.

Окрім того, вказав, що ухвала про зміну способу та порядку виконання була винесена 12.11.2013 р., а Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності 01.10.2013 р., отже дане рішення не підлягає під дію «Прикінцевих та перехідних» положень Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки порядок виконання встановлений судом у 2013 році.

Отже виконання виконавчого листа № 2-а-8-9045-2011 виданого 10.05.2012 Артемівським міськрайонним судом Донецької області про зобовязання Головного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як особі, що має статус дитини війни, з 17.12.2010 р. по 22.07.2011 відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат, підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Таким чином на Державну Виконавчу службу покладається обовязок щодо зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, а не стягнення коштів з відповідних боржників.

В судове засідання представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі ОСОБА_5 не зявилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Суд дослідивши матеріал справи прийшов до наступних висновків.

Як встановлено у ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Згідно із ч.6 ст.181 КАС України, адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У відповідності до статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 подано до суду скаргу на дії державної виконавчої служби про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання відновити виконавче провадження, зазначена скарга відповідає вимогам ст. 106 КАС України і має форму та структуру позовної заяви.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»). Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державний виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Тому судам слід ураховувати, що з огляду на зазначені законодавчі приписи виконавці мають право повертати виконавчі документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та субєктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Разом з тим, частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012р., який набрав чинності 01.01.2013 року, передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Як вбачається з Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, тобто Пенсійний фонд України є державним органом.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів саме з державного органу, яким є Пенсійний фонд України. Так, встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Частина 2 статті 3 вищевказаного Закону передбачає, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Проте, згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Так, вході судового розгляду встановлено, що згідно ухвали від 12.11.2013 р. по справі № 2-а-9045/2011, 6-а/219/287/2013 Артемівський міськрайонний суд задовольнив подання виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання постанови Артемівського міськрайонного суду від 27.09.2011 № 2-а-9045/11 шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми 1 111,16 грн. з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2.

Ухвала про зміну способу та пособу виконання була винесена 12.11.2013 р., а Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності 01.10.2013 р., отже дане рішення не підлягає під дію «Прикінцевих та перехідних положень» Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки порядок виконання встановлений судом у 2013 році.

Отже виконання виконавчого листа № 2-а-8-9045-2011 виданого 10.05.2012 Артемівським міськрайонним судом Донецької області про зобовязання Головного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як особі, що має статус дитини війни, з 17.12.2010 р. по 22.07.2011 відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат, підпадає під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Крім того, судом встановлено, що постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2011 р. про зобовязання Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2, як особі, що має статус дитини війни за період з 17.12.2010 р. по 22.07.2011 р. включно, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат, носить зобовязальний характер.

Разом з тим, аналіз норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» свідчить про те, що Державною казначейською службою України виконуються судові рішення про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах виконавчого провадження № 2-а-9045-2011 здійснювалося примусове виконання виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області зобовязального характеру.

Проте, на виконання ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, яка ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2013 р. задоволена, змінено спосіб і порядок виконання постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області по адміністративній справі № 2-а-9045-2011 шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми, а саме: 1 111,16 грн. з УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області на користь ОСОБА_2 Тобто, станом на теперішній час виконанню підлягає рішення про стягнення нарахованої суми в розмірі 1 111 грн. 16 коп. з державного органу УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області на користь ОСОБА_2, а не рішення зобовязального характеру.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем виконано всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, а тому підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документу не вбачається.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 6-12, 15, 18, 104, 105, 106, 158-163, 167, 181 КАС України, ст. 36, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, 3, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного Управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного Управління юстиції про повернення відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання відновити виконавче провадження відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу її проголошення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення постанови, протягом десяти днів з часу отримання її копії.

Головуючий суддя Н.В.Медінцева