Справа № 2-а-3220/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3220/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" грудня 2011 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до посадової особи інспектора ДПС Золотоніського взводу ДПС старшого прапорщика міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне провопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20 серпня 2011 року стосовно нього інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС ст. прапорщиком міліції ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія СА № 299864 від « 20 » серпня 2011 року за порушення правил дорожнього руху ч.1 ст.122 КупАП та п.п. 12.9 ПДР України.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував та в своєму позові зазначив, що під час фіксування швидкості його транспортного засобу інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС ст. прапорщиком міліції ОСОБА_3, він рухався зі швидкістю 50 км. на год. позаду іншого автомобіля марки ОСОБА_4, що може підтвердити пасажир, який знаходився в його автомобілі. Таким чином, достеменно визначити, що швидкість, заміряна приладом без функції фото -відео фіксації належить його транспортному засобу неможливо. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, шо мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, шо мають функції фото- кінозйомки, відеозапнсу чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, шо стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушено положення ст. 280 КУпАП.

Крім того, позивачу не надані докази в справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст.251 КУпАП. Згідно матеріалів фіксації пред'явлених йому відсутні жодні підстави,підтверджені належними доказами, що швидкість вказана в постанові належить саме дойого автомобіля. Вказаний у постанові прилад може за своїми технічними можливостями фіксувати швидкість іншого автомобілю який рухається поруч.

3.Протокол і постанова написані нерозбірливим (тяжко прочитати ім'я, посаду і.т.д.)почерком, що дає всі підстави для скасування постанови.

4.При накладанні стягнення ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненогоправопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, щопом'якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови,цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла цю постанову вимоги закону невраховані. При винесенні постанови було грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В Постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на нього адміністративного стягнення, та паралельно з цим не зазначено мотиви відхилення інспектором його зауважень, наведених у вищезазначеному протоколі.

На підставі викладеного він просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Позивач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження. Відповідно до вказаної заяви позивач позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача до суду не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 с. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії СА № 299864 від 20.08.2011 року позивач її отримав одразу після складання, а до суду позовна заява подана 30.08.2011 року, тобто, у встановлений законом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 20.08.2011 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Вважаю, то зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, шо постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст..ст. 11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії - інспектора ДПС Золотоніського взводу ДПС старшого прапорщика міліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови серії СА № 299864 від 20.08.2011 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 рн.

Скасувати постанову серії СА № 299864 від 20.08.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою інспектором ДПС Золотоніського взводу ДПС старшим прапорщиком міліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1