Справа № 127/17623/15-а
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/561/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2015 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І. Е., розглянувши у скороченому провадженні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1, починаючи з 18.10.2004 року отримує пенсію згідно ст. 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 14.01.2015 року в звязку з досягненням пенсійного віку (60 років) позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачем заява позивача не виконана, а 02.02.2015 року надано відповідь, що позивачу було призначено пенсію в 2004 році.

Вище викладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки та зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати і виплачувати позивачу пенсію по віком згідно ст. 26 та в порядку ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки. Також, позивач просив суд допустити постанову суду до негайного виконання.

Ухвалою суду від 30.07.2015 рокупозовні вимоги заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду, а саме вимоги в частинівизнання дій, вчинених відповідачем 02.08.2011 року, протиправними, залишені без розгляду.

Відповідачем у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду від 30.07.2015 року та копій документів суду були надані заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.10.2004 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

14.01.2015 року ОСОБА_1, у зв'язку із досягненням пенсійного віку (60 років) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії по віку згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач у своєму листі від 02.02.2015 року № 279/06-33-3/02-2 повідомив позивачу про те, що йому уже призначена пенсія з 18.10.2004 року на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому його повторна заява про призначення пенсії від 14.01.2015 року з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки суперечить нормам чинного пенсійного законодавства.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Така правова позиція узгоджується також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011 року.

В справі, що розглядається позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З поданої позивачем заяви про призначення пенсії не вбачається, що він просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні цього показника за попередній рік.

Оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто із зменшенням пенсійного віку, в даному випадку має місце переведення на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд приходить до висновку, що у зв'язку із тим, що позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2012, 2013, 2014 роки, при цьому до заяви не додано необхідного пакету документів, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд прийшов до висновку, що відповідач, в даному випадку, діяв у відповідності до Конституції України та законів України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 73, 10 гривень. (а.с. 1)

Однак, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 73, 08 гривень за вимоги немайнового характеру.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС Українита Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 73, 08 гривень слід залишити за позивачем, а судовий збір в сумі 0, 02 гривень підлягає поверненню позивачу в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вище викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 26, 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 4, 6-12, 71, 94, 159-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій - відмовити.

Судовий збір в сумі 73, 08 гривень залишити за ОСОБА_1. Судовий збір в сумі 0, 02 гривень підлягає поверненню ОСОБА_1 в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: