Справа № 2а/2370/5959/2011
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року Справа № 2а/2370/5959/2011

10 год. 15 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Кульчицького С.О.,

при секретарі Ватажок-Сташинській А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до прокурора Черкаської області Лісового М.Л. про оскарження бездіяльності та стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до прокурора Черкаської області Лісового М.Л., в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Лісового М.Л., зобовязати прокурора Лісового М.Л. вручити ОСОБА_3 повну, обґрунтовану відповідь на заяву від 21.04.2011 року (л-264) із зазначенням підстав невжиття заходів по скаргам від 08.06.2011 року (л-356), від 21.06.2011 року (л-378), від 01.07.2011 року (л-396), від 31.05.2011 року (л-337), стягнути суму стягнення (шкоду, завдану внаслідок бездіяльності) за кожну добу та ігнорування кожного (5) звернення, яку визначити на розсуд суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач своєю бездіяльністю порушив права позивача гарантовані йому Конституцією України, Законами України «Про звернення громадян», «Про інформацію», «Про прокуратуру».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на відсутність предмету спору станом на день розгляду справи в суді.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

21.04.2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений 01.04.2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 365 ч.2 Кримінального кодексу України, перебуваючи у Черкаському слідчому ізоляторі УДДУПВП у Черкаській області, звернувся до прокурора Черкаської області Лісового М.Л. із письмовою заявою за вих. №Л-264 (а. с. 6).

В подальшому, не отримавши на неї відповідь, позивач звертався до відповідача із скаргами вих. №Л-337 від 31.05.2011 року про вжиття заходів щодо надання відповіді на запит від 21.04.2011 року (а. с. 7), вих. №Л-356 від 08.06.2011 року (а. с. 8), вих. №Л-378 від 21.06.2011 року (а. с. 9), вих. №Л-396 від 01.07.2011 року (а. с. 10).

З листа начальника СІЗО начальника арештного дому Черкаського слідчого ізолятора УДДУПВП у Черкаській області від 08.07.2011 року №7/3332 судом встановлено, що відповідей на супровідні листи №Л-264 від 21.04.2011 року, №Л-337 від 31.05.2011 року, №Л-356 від 08.06.2011 року, вих. №Л-378 від 21.06.2011 року, вих. №Л-396 від 01.07.2011 року, які адресовані до прокуратури Черкаської області станом на 08.07.2011 року в особовій справі позивача були відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що станом на 15.07.2011 року день звернення із позовом до суду відповідей на зазначені заяву та скарги позивачем одержано не було.

Проте, згідно листа від 27.05.2011 року №06/1 300 04 1 (а. с. 19) вбачається, що прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 27.05.2011 року було розглянуто заяву позивача №Л-264 від 21.04.2011 року та надано відповідь стосовно викладених у ній питань.

Крім того, з листа від 24.06.2011 року №06/1-300-04 (а. с. 20) судом встановлено, що першим заступником прокурора Черкаської області В. Вегерою було розглянуто скарги позивача №Л-337 від 31.05.2011 року, №Л-356 від 08.06.2011 року та надано на них відповідь.

З листа виконуючого обовязки прокурора Черкаської області В. Вегери від 18.07.2011 року №06/1-300-04 (а. с. 21) вбачається, що звернення від 21.06.2011 року, яке зареєстроване в СІЗО за №Л-378, та звернення від 01.07.2011 року, зареєстроване в СІЗО м. Черкас за №Л-396 були розглянуті 18.07.2011 року та надано відповідь стосовно викладених у них питаннях.

Крім того, судом встановлено та було визнано представниками сторін в судовому засіданні, що станом на час розгляду справи в суді відповідачем було надано обґрунтовані відповіді позивачу на заяву від 21.04.2011 року №Л-264 та скарги №Л-337 від 31.05.2011 року, №Л-356 від 08.06.2011 року, вих. №Л-378 від 21.06.2011 року, вих. №Л-396 від 01.07.2011 року та вручено їх.

Частиною 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані положеннями Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі ОСОБА_5 № 393/96-ВР). ОСОБА_5 забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до абзацу 1 ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

З вищезазначеною нормою узгоджуються і положення ст.12 Закону України «Про прокуратуру», якою передбачено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Порядок розгляду звернень громадян та проведення особистого прийому в органах прокуратури України регламентовано Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 28.12.2005 року № 9гн (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції її положення поширюються на звернення, отримані поштою або в письмовій, усній формі на особистому прийомі.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та беручи до уваги визнання представником позивача надання відповідачем відповідей на заяву від 21.04.2011 року №Л-264 та скарги №Л-337 від 31.05.2011 року, №Л-356 від 08.06.2011 року, вих. №Л-378 від 21.06.2011 року, вих. №Л-396 від 01.07.2011 року, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем вимог Законів України «Про звернення громадян»та «Про прокуратуру», а також положень Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності прокурора Лісового М.Л., що полягає у ненаданні відповідей на зазначені заяву та скарги задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги зобовязати прокурора Лісового М.Л. вручити ОСОБА_3 повну, обґрунтовану відповідь на заяву від 21.04.2011 року (л-264) із зазначенням підстав невжиття заходів по скаргам від 08.06.2011 року (л-356), від 21.06.2011 року (л-378), від 01.07.2011 року (л-396), від 31.05.2011 року (л-337) суд наголошує, що станом на день розгляду справи в суді дана вимога є виконаною, а тому в цій частині спір між сторонами відсутній.

Щодо вимоги стягнути із відповідача шкоду, завдану внаслідок бездіяльності за кожну добу та ігнорування кожного із пяти звернень, розмір якої визначити на розсуд суду, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача, а тому на підставі вищевикладеного та враховуючи незазначення позивачем виду шкоди та відсутність доказів її завдання, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення шкоди є необґрунтованими, та також задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає про відсутність у нього повноважень по визначенню розміру шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд знаходить вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Інших доказів сторони суду не назвали та не надали.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, ст.ст. 158-163 КАС України, Черкаський окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст. ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2011 року.

Головуючий С.О.Кульчицький