Справа № 2-а-1339/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1339/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" липня 2011 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення строку зіернення до суду, зобовязання вчинити певні дії щодо не виплати підвищення пенсії як диині війни,-

В С Т А Н О В И В :

19.04.2011 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Кривого Рогу про поновлення строку зіернення до суду, зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та стягнення з відповідача недоплаченої соціальної допомоги.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 01.07.2007 року включно по 19 жовтня 2010 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення з адміністративним позовом, в решті позовних вимог відкрито скорочене провадження.

10.08.2011 р. від представника відповідача надійшли заперечення на позов, з яких вбачається, що представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку звернення до суду. В іншій частині позовні вимоги не визнає, оскільки розмір надбавки дитині війни виплачуються за рахунок коштів державного бюджету, на день розгляду справи він становить 49,80 грн., відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 «деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається згідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для осіб, які втратили працездатність, і який позивач вважає, що повинен бути застосований, не має відношення до визначення розміру надбавки «дітям війни», оскільки застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. У 2006 році надбавка такій категорії пенсіонерів не виплачувалась взагалі, через відсутність механізму проведення виплат, а з 2007 р. виплати проведені, згідно із законом про бюджет на відповідний рік, в яких визначено розмір видатків, що направляються Пенсійному фонду України для проведення виплат особам, що мають статус «дитина війни». Просив в позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни№2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус дитини війни.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України № 107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України №2195-ІV в новій редакції. Отже з 22.05.2008 р. було відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV, яка не була більше призупинена чи змінена, у тому числі у 2010 р., 2011 р.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає застосуванню щодо спірних правовідносин, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Ст. 52. Закону України «Про державний Бюджет на 2010 рік» установлено у 2010 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно ст. 21 ЗУ «Про державний Бюджет на 2011 рік» установлено у 2011 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Таким чином, виплата позивачу у 2010 році надбавки у розмірі 49,80 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, суперечить встановленим ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірам та порушує права позивача. Враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, вимоги щодо зобов'язання провести перерахунок надбавки «дитині війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоотриману суму ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Разом з тим, розрахунок заборгованості повинен проводити відповідач.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Крім того, згідно до вимог ст.. 11 КАС України суд вважає за необхідне, з метою захисту прав позивача вийти за межі заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV із змінами та доповненнями, ст.ст. 5,28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV із змінами та доповненнями, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, ст.. 52 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 21 ЗУ «Про державний Бюджет на 2011 рік» ст.ст. 86, 94 ч.1,159-162, 183-2 КАСУ, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованого з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії як «дитині війни» за період з 20.10.2010 р. відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум.

Допустити негайне виконання постанови.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 (три) гривні 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя:ОСОБА_1