Справа № 816/2759/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2759/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Носенка М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у зв'язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідач не мав права виносити податкову вимогу про сплату податкового боргу в загальній сумі 747,39 грн. та приймати рішення про встановлення податкової застави та складання акту опису та арешту майна.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів припиняє приймати вимоги кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", днем публікації є 29.05.2015, а вимога винесена 28.05.2015, отже вона вважається прийнятою Фондом.

Вказував на те, що у відповідності до вимог статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право за погодженням з уповноваженою особою Фонду звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому чинним законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. У разі якщо обсяг коштів від реалізації заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.01.2015 № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Імексбанк", відповідно до якого, з 27.01.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ "Імексбанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Імексбанк" та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015 включно.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

В ході розгляду справи встановлено, що у зв'язку з наявністю у ПАТ "Імексбанк" заборгованості по сплаті податку на нерухоме майна в сумі 743,29 грн. та з орендної плати з юридичних осіб в сумі 4,10 грн. відповідачем було винесено податкову вимогу від 28.05.2015 № 537-23.

Пункту 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Отже, податковою вимогою від 28.05.2015 № 537-23 відповідач повідомив позивача про необхідність включення його до реєстру кредиторів у зв'язку з наявністю у ПАТ "Імексбанк" заборгованості по сплаті податків.

Із залученої позивачем до матеріалів справи копії газети "Голос України" № 94 (6098) за 29.05.2015 судом встановлено, що інформація про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була опублікована в засобах масової інформації 29.05.2015, отже відповідачем, як кредитором заявлено вимоги до банку у встановлений чинним законодавством 30 дений строк.

Твердження позивача стосовно того, що відповідач вимагає від позивача сплати податків поза межами процедури встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки окрім направлення податкової вимоги відповідачем жодних дій не вчинялось.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у м. Полтава щодо винесення вимоги від 28.05.2015 № 537-23 та визнання протиправною вказаної вимоги.

Стосовно зобов'язання ДПІ у м. Полтава вжити всіх заходів для вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про встановлення публічного обтяження АТ "Імексбанк", вчинених у відповідності та/або на виконання: податкової вимоги про спалу податкового боргу від 28.05.2015 № 537-23, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 89.8 вказаної статті встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до пункту 6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення суду.

Абзацом 2 пункту 7 вказаного Порядку встановлено, що у заяві зазначається посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем рішення про опис майна в податкову заставу не виносилось, акт опису та арешту майна не складався, а податкова вимога не містить будь-яких посилань стосовно обтяження належного позивачу майна.

Крім того, позивачем суду не надано доказів наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про встановлення публічного обтяження стосовно майна належного ПАТ "Імексбанк".

Залучення позивачем до справи витяг та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не містять будь якої інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а містять лише відомості про реєстрацію позивача юридичною особою.

Вимога контролюючого органу, викладена в листі № 1222/10/16-01-23-10-18 від 02.06.2015, про надання переліку ліквідного майна, на яке може бути розповсюджене право податкової застави, не може вважатися належним доказом вчинення відповідачем дій спрямованих на обтяження належного позивачу майна, а свідчить лише про виконання ДПІ у м. Полтава своїх обов'язків передбачених Податковим кодексом України.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність винесеної ним податкової вимоги № 537-23 від 28.05.2015.

Разом з цим, позивач, не надав суду належних доказів, що свідчили б про порушення відповідачем норм чинного законодавства та вчинення дій по обтяженню майна належного ПАТ "Імексбанк".

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржене податкову вимогу ДПІ у м. Полтава діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко