Справа № 2-а-781/12
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-781/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2012 року Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Криворученко Д.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі, Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28 вересня 2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку та виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії в розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з рівності мінімального розміру пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

- зобовязання відповідача, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»провести перерахунок за період 27.02.2011 року по 18.06.2011 року щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з рівності мінімального розміру пенсії за віком до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2011 року відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2012 року позовні вимоги за період з 27 лютого 2011 року по 27 березня 2011 року, включно залишені без розгляду.

Справа розглядається, відповідно до приписів ст.183-22 КАС України, в порядку скороченого провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та без проведення судового засідання.

Від сторони відповідача надійшли заперечення, які зводяться до того, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області та отримує пенсію за віком і йому виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивач народився 27 серпня 1936 року, є пенсіонером, перебуває на обліку в УПФУ Чернігівського району, являється особою, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, про що свідчить паспорт громадянина України, відповідні посвідчення та довідка виконавчого комітету сільської ради.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у відповідному розмірі.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 статті 67 Закону №796-XII встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 51 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 28 вказаного Закону України також передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому, в частині 2 статті 5 Закону №1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючи те, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а дія інших нормативно-правових актів може застосовуватись лише в частині, що не суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом не може визначатись розмір мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону № 1058-IV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами положення частини 3 статті 28 Закону №1058-IV, не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік»зі змінами, внесеними Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI та Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06 липня 2011 року № 745, установлено, що у 2011 році норми і положення статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Оскільки при розгляді справи було встановлено, що відповідач нараховував та виплачував додаткову пенсію всупереч вимогам ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дії відповідача по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визнаються неправомірними. Відповідача має бути зобовязано провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період в межах строку позовної давності, тобто з 28 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

Позивач, як особа, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції, звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.47, 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», ст.ст.2, 9, 21, 71, 99, 102, 158-163, 1832, 185-186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.ст.51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі віднесеної до 4 категорії, з розрахунку 15 процентів мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст.ст.51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 28 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2