Справа № 2а-6357/09/1770
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-6357/09/1770

23 листопада 2011 року 16год. 21хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пушкової О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'вився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Рівненському районі
до Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш"
про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :

02.10.2009 року Державна податкова інспекція у Рівненському районі звернулась в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" про стягнення податкової заборгованості.

В обґрунтування позову було покладено доводи про наявність у відповідача податкової заборгованості в сумі 286926 грн. 28 коп., яка включає в себе податок на додану вартість - 120720 грн.67 коп., земельний податок з юридичних осіб - 160279 грн.72 коп., пеню, нараховану на суму податкового боргу за несвоєчасне погашення податкового зобовязання в розмірі 188 грн.60 коп., податок з власників транспортних засобів - 2244 грн.58 коп., комунальний податок на загальну суму 3492 грн.71 коп., яка виникла на підставі несплати податкових зобовязань, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3 від 10.10.2006 року.

Провадження у справі зупинялося згідно з ухвалою суду від 07.12.2009 року до набрання законної сили постановою Рівненського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №2а-6025/09/1770 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" до Державної податкової інспекції в Рівненському районі про визнання нечинними вищеназваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 25.10.2011 року провадження у справі поновлено, з огляду на те, що 19.09.2011 року Львівським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову в даній справі. Вказаною постановою, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" задоволено частково, а рішення суду першої інстанції змінено лише в частині мотивів відмови у задоволенні заявленого позову.

Після поновлення провадження, справа призначалась до розгляду на 09.11.2011 року на 12:00 год. В судове засідання позивач не прибув, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника податкового органу. Відповідач в судове засідання не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи без будь-яких доказів поважності причин неможливості забезпечити прибуття представника до суду. Разом з тим, судове засідання було відкладено на 23.11.2011 року на 16:00 год. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. В судове засідання відповідач не прибув повторно, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін в судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа Рівненською райдержадміністрацією, взятий на облік як платник податків у ДПІ у Рівненському районі 27.07.1995 року (а.с.4-9).

Відкрите акціонерне товариство "Рівнесільмаш" являється боржником перед бюджетом, зокрема, за такими видами платежів, як податок на додану вартість, земельний податок з юридичних осіб, комунальний податок та податок з власників транспортних засобів.

Станом на 29.09.2009 року за відповідачем рахувалася податкова заборгованість в сумі 286926 грн. 28 коп., яка включала в себе податок на додану вартість - 120720 грн.67 коп., податок з власників транспортних засобів - 2244 грн.58 коп., земельний податок з юридичних осіб - 160279 грн.72 коп., пеню, нараховану на суму податкового боргу за несвоєчасне погашення податкового зобовязання в розмірі 188 грн.60 коп. та комунальний податок на загальну суму 3492 грн.71 коп. (а.с.10).

Вказана сума заборгованості виникла внаслідок несплати податкових зобовязань, що були визначені відповідачу податковим органом згідно з податковими повідомленнями-рішеннями.

Так, 23 та 24 березня 2006 року на підставі актів камеральних перевірок №, №, № від 23.03.2006 року, №, №, №, №, №, №, № від 24.03.2006 року, ДПІ у Рівненському районі прийнято податкові повідомлення-рішення: №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідач оскаржував в адміністративному порядку до Державної податкової інспекції у Рівненському районі, Державної податкової адміністрації у Рівненській області та Державної податкової адміністрації України. Рішенням керівника Державної податкової інспекції у Рівненському районі від 24.05.2006 року, скарга платника податків частково задоволена, скасовано податкові повідомлення-рішення: №/0, №/0, №/0 в частині, решта залишено без змін (а.с.35-37). Рішенням керівника Державної податкової адміністрації у Рівненській області від 27.07.2006 року оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с.38-43). Рішенням керівника Державної податкової адміністрації України від 04.10.2006 року, податкові повідомлення-рішення: №/0, №/0, №/0 скасовані в частині, з урахуванням рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі від 24.05.2006 року, а №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0, №/0 скасовані в частині,- з урахуванням вимог листа ДПА України від 16.06.2004 року (а.с.44-48).

Як наслідок, за результатами процедури апеляційного узгодження 10.10.2006 року податковим органом на зменшені суми винесено податкові повідомлення-рішення з дробами "3", а саме: №/3, №/3, №/3, якими нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість; №/3 та №/3, якими нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку; №/3, №/3, №/3, якими нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату комунального податку; №/3 та №/3, якими нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку з власників наземних транспортних засобів (а.с.22-32). Вказані податкові повідомлення-рішення були скеровані рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача який, в свою чергу, їх отримав 19.10.2006 року. Податкові рішення винесені на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин.

09.09.2009 року позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в судовому порядку - до Рівненського окружного адміністративного суду.

19.11.2009 року постановою суду в даній справі №2а-6025/09/1770 в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" до Державної податкової інспекції в Рівненському районі про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відкрите акціонерне товариство "Рівнесільмаш" подало апеляційну скаргу. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 19.09.2011 року змінив рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні заявленого позову, залишивши в решті постанову Рівненського окружного адміністративного суду №2а-6025/09/1770 без змін (а.с.126-129).

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, судом приймається без доказування та обставина, що ДПІ у Рівненському районі правомірно податковими повідомленнями-рішеннями №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3, №/3 від 10.10.2006 року нараховані відповідачу податкові зобовязання у вигляді штрафних санкцій.

Вказані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до підпункту "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин.

В силу вимог підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 вказаного Закону, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, коли платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження, або звертається у встановлені строки з позовом до суду.

Відповідно до абзацу шостого підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, податкові зобов'язання платника податків відповідача по справі, визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями вважаються узгодженими.

В силу положень підпункту 5.4.1 цієї ж статті, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження, визнається сумою податкового боргу платника податків, і на таку суму, в порядку передбаченому пунктом 6.2. статті 6, надсилаються податкові вимоги.

Однак, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, нова вимога не виставляється, а погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Згідно з матеріалами справи 04.08.2009 року відповідачу було виставлено першу, а 04.09.2009 року другу податкову вимогу на 275883 грн.09 коп. та 296169 грн.47 коп., відповідно (а.с.49,51). В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу (а.с.50).

Враховуючи ту обставину, що Відкрите акціонерне товариство "Рівнесільмаш" з моменту виставлення йому податкових вимог суму податкового боргу не погашало, підстав для виставлення йому нових податкових вимог в ДПІ у Рівненському районі не виникало, однак процедура стягнення податкового боргу вважається дотриманою.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1. статті 3 Закону України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час звернення податкового органу з позовом до суду, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Активами платника податків, як зазначено у пункті 1.7 статті 1 цього ж Закону, є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Пунктом 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року, в редакції, що діяла на час звернення податкового органу з позовом до суду, було встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Разом з тим, завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження і згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, а у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

За таких підстав, податковий борг відповідача підлягає стягненню в судовому порядку, при цьому немає необхідності визначати спосіб і порядок такого стягнення, позаяк примусове стягнення здійснюється за рахунок активів боржника в силу Закону.

У відповідності зі ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Водночас частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать і органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року, в редакції чинній на даний час, державним податковим інспекціям надано право подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

А згідно з пунктом 41.5. статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Враховуючи наведене, встановлені обставини справи, відсутність доказів сплати відповідачем заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

В частині заяви відповідача від 18.11.2009 року (а.с.60) про застосування наслідків пропуску строків звернення до суду суд враховує, що загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи визначено частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (на звернення позивача - один рік, на даний час шість місяців).

Водночас підпунктом 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 Закону України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час звернення податкового органу з даним позовом до суду, встановлено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

При вирішенні конкуренції між положеннями Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, слід враховувати приписи частини 3 статті 99 Кодексу, якою передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виходячи з наведеної норми, строки звернення з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Законом України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року.

Відтак, у даному випадку строк звернення податкового органу з позовом до адміністративного суду щодо стягнення податкового боргу визначається на підставі норми підпункту 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 Закону України "Про порядок погашення податкових зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року і становить 1095 днів з моменту узгодження податкових зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові зобовязання були нараховані відповідачу податковими повідомленнями-рішеннями від 10.10.2006 року, із позовом податковий орган про стягнення нарахованих сум звернувся 01.10.2009 року. Таким чином, позивачем не пропущений трьохрічний строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

Судові витрати по справі згідно частини 4 статті 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш" заборгованість зі сплати податків в сумі 286926 (двісті вісмдесят шість тисяч дев"ятсот двадцять шість) гривень 28 копійок, яку перерахувати в наступному порядку:

- податок на додану вартість в сумі 120720,67 грн. - на р/р 0295 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 14010100, одержувач Державний бюджет, Рівненський район;

- комунальний податок в сумі 3492,71 грн. - на р/р 0296 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 16010213, одержувач місцевий бюджет Квасилівської селищної ради;

- земельний податок в сумі 160468,32 грн. - на р/р 0295 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 13050113, одержувач Державний бюджет, Рівненський район;

- податок з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 2244,58 грн. - на р/р 0296 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 12020113, одержувач Державний бюджет, Рівненський район.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_1