Справа № 805/2327/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року справа № 805/2327/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Васильєвої І.А.,

суддів: Василенко Л.А., Жаботинської С.В.,

при секретарі судового засідання Корадо А.А.,

за участю представника прокуратури ОСОБА_2 (діє за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 805/2327/15-а за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури міста Дружківки Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2015 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до прокуратури міста Дружківки Донецької області в якому просив визнати дії прокуратури міста Дружківка неправомірними та зобовязати прокуратуру міста Дружківка направити його лист до ОСОБА_4 районної прокуратури міста Полтави для реагування (арк.. справи 3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено (арк.. справи 19-21).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, вважаючи його незаконним та таким, що прийнято з грубим порушенням норм матеріального права, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що суд у своїй постанові посилався на те, що звернення позивача не є зверненням у розумінні закону України «Про звернення громадян», тому для спірних правовідносин не можна застосовувати положення даного закону. Крім того, позивач зазначає, що ані він, ані прокуратура міста Дружківки в своєму заперечені не ставила питання про те, що звернення позивача не підлягає розгляду згідно закону України «Про звернення громадян» (арк.. справи 28-29).

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, 12 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури м. Дружківки Донецької області з заявою в якій зазначив про те, що 24 березня 2015 року він звернувся до Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області зі скаргою на дії співробітників ОСОБА_4 ПМУ УМВС України в Полтавській області. Його скарга була зареєстрована та направлена для надання відповіді до ОСОБА_4 В порушення норм Закону України «Про звернення громадян» до теперішнього часу відповідь він не отримав. На підставі вищевикладеного, просив, зобовязати ОСОБА_4 направити на його адресу відповідь на скаргу, осіб винних у порушенні закону України «Про звернення громадян» притягнути до відповідальності та окремим листом повідомити його про прийняті міри реагування. З посиланням на ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» просив направити його звернення до ОСОБА_4 районної прокуратуру м. Полтави (а.с. 13).

Відповідачем, листом №75-45 вих.-15 від 20.05.2015 року розяснено позивачу, що прокуратурою м. Дружківки Донецької області не здійснюється нагляд за ОСОБА_4 Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області у звязку з чим, прокуратура м. Дружківки немає можливості зобовязати ОСОБА_4 Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області надати позивачу відповідь, а також встановити та притягнути до відповідальності винних осіб у порушенні Закону України «Про звернення громадян». Крім того, відповідач повідомив позивача, що його звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення щодо перенаправлення вказаного листа до ОСОБА_4 районної прокуратури міста Полтави для подальшого отримання позивачем відповіді (арк.. справи 5).

Не погодившись із наданою відповідачем відповіддю, позивач, вважаючи її незаконною та такою, що грубо порушує Закон України «Про звернення громадян», оскільки, на думку позивача, у поданому ним листі були викладені всі обставини, які вказують на те, що даний лист необхідно направити до ОСОБА_4 районної прокуратури міста Полтави звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (неправомірність) відмови прокуратури міста Дружківка перенаправити скаргу позивача до ОСОБА_4 районної прокуратури міста Полтави та зобовязання Октябрську районну прокуратуру міста Полтави через прокуратуру міста Дружківка надати позивачу відповідь на його скаргу, а винних осіб притягнути до відповідальності.

Правовідносини, що виникли між сторонами визначено Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 року (надалі - Закон № 393/96-ВР), норми якого регулюють питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також Законом України «Про прокуратуру»

Статтею 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Так, відповідно до частини 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як зазначалось вище, позивач звернувся до прокуратури м. Дружківки Донецької області зі скаргою на дії співробітників ОСОБА_4 Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області в якій просив зобовязати ОСОБА_4 направити на адресу позивача відповідь на його скаргу, а осіб, винних у порушенні Закону України «Про звернення громадян» притягнути до відповідальності та окремим листом повідомити позивача про прийняті міри реагування.

Представником відповідача у судовому засіданні пояснено, що пунктом 1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року передбачено, що органи прокуратури позбавлено повноважень проводити перевірки та вносити подання про притягнення осіб до відповідальності, оскільки прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Крім того, п.п. 33 п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» скасовано повноваження прокурорів здійснювати контроль за додержанням Закону України «Про звернення громадян», а саме з закону України «Про звернення громадян» виключено ст. 29 яка встановлювала прокурорський нагляд за дотримання законодавства про звернення громадян.

З урахуванням вищезазначених норм, позивачу розяснено, що органи прокуратури не здійснюють нагляд за додержанням і застосуванням Закону України «Про звернення громадян», а також не контролюють дії ОСОБА_4, через що органи прокуратури не мають змоги зобовязати цей райвідділ надати відповідь на звернення або притягнути до відповідальності його посадових осіб, винних у порушенні Закону України «Про звернення громадян».

Разом з тим, суд першої інстанції в мотивувальній частині спірної постанови зробив висновок про те, що скарга позивача від 12.03.2015 року не є зверненням у розумінні Закону України «Про звернення громадян», тому до спірних правовідносин не можна застосувати положення ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», однак судова колегія не може погодитися з таким висновком суду, оскільки вказане звернення відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» та вимогам передбаченим ст. 5 вказаного Закону. Крім того, надаючи відповідь, органи прокуратури застосовували до спірних правовідносин Закону України «Про звернення громадян.

З врахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни мотивувальної частини спірної постанови з мотивів викладених судом апеляційної інстанції.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 805/2327/15-а- задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/2327/15-а змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 17 серпня 2015 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_5