Справа № 2а/1770/1976/2011
Суддя: Ткачук Н.С.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1976/2011

01 серпня 2011 року 17год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Ткачук Н.С. за участю секретаря судового засідання Холод Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурора: не з'явився,

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ"
до Рівненської митниці
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агро ХХI» звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень форми «Р» за №10 від 25.03.2011 року, яким ТОВ «Агро ХХI» визначено суму податкового зобовязання за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності» на загальну суму 872543,98 грн., з яких 698035,18 грн. основного платежу та 174508,80 грн. штрафних санкцій та за №11 від 25.03.2011 року, яким ТОВ «Агро ХХI» визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України субєктами підприємницької діяльності, на загальну суму 174508,80 грн., в тому числі 139607,04 грн. основного платежу та 34901,76 грн. штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В обґрунтування заявленого позову послався на ті обставини, що відповідачем було проведено документальну невиїзну перевірку вантажних митних декларацій №204000008/2008/002734 від 12.12.2008 р., № 204000008/2008/002772 від 26.12.2008 р., №204000008/2009/000005 від 19.01.2009 р., якою встановлено факт неправильної класифікації товарів, а саме: сільськогосподарського обладнання для досушування та зберігання зерна промислових зернових бункерів моделі 85-10526, торгової марки «BROCK» в товарній позиції 8419 за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 (ставка ввізного мита 0%), оскільки, за висновком перевірки вказані товари повинні бути класифіковані у товарній позиції 7309 за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 (ставка ввізного мита 7%). На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «Р» №10 від 25.03.2011р., яким донарахував податкові зобовязання з ввізного мита в сумі 698035,18 грн., та податкове повідомлення-рішення №11 від 25.03.2011р., яким донарахував податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 174508,80 грн.

Наполягає, що вказані рішення є безпідставними і незаконними, так як ТОВ «Агро ХХI» жодних порушень під час митного оформлення товару не допускало. Доводить, що оскільки митний орган пропустив товар на митну територію України, то погодився з усіма задекларованими даними, зокрема і щодо коду товару та сумами мита і ПДВ, а відтак його наступні вимоги про додаткову сплату податків і зборів щодо товарів, оформлених у митному відношенні, є необґрунтованими. Крім того, зазначив, що згідно з положеннями Митного кодексу України та Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України (у подальшому ДМСУ) від 20.04.2005р. №314, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2005р. за №439/10719, прийняття рішення про зміну класифікації товарів, що імпортуються на митну територію України, можливе виключно до закінчення митних процедур. Під час митного контролю за вказаними вантажними митними деклараціями відповідачем підтверджено правильність визначеного позивачем коду та нарахованих митних платежів. Відповідно до ст. 10 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України. Відповідно до п. 10.3 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на момент митного оформлення товарів, платники податків відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування. Обовязок нарахування ввізного мита покладено на митні органи. Також відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», чинного на момент митного оформлення товарів, у разі, коли сума податкового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобовязання. Таким чином, дії відповідача щодо зміни коду товарів та донарахування податкових зобовязань є протиправними. Крім того, представник позивача наполягає, що ТОВ «Агро ХХI» правильно класифікувало сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислових зернових бункерів моделі 85-10526, торгової марки «BROCK» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, оскільки за даним кодом класифікується обладнання промислове з електричним чи неелектричним нагріванням для обробки матеріалів шляхом зміни температури, зокрема охолодженням. Зазначає, що промислові зернові бункери фірми «BROCK» оснащені електровентиляторами, які призначені для охолодження насіння. Натомість код УКТЗЕД НОМЕР_2 включає резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300л, без механічних або теплотехнічних пристроїв. Відповідно до пояснень до товарної позиції 7309 цільове призначення зазначених в ній ємностей не сумісні з цільовим призначенням промислових зернових бункерів, які призначені виключно для досушування та зберігання зернових культур у сільському господарстві. З наведених вище підстав, вважає висновки Рівненської митниці про порушення ТОВ «Агро ХХI» вимог ст. 7 Закону України «Про Єдиний митний тариф», Закону України «Про митний тариф України», п.4.3 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 188.1 ст. 188 розділу V Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобовязань на загальну суму 837642,22 грн., в тому числі 698035,18 грн. - за ввізним митом та 139607,04 грн. по податку на додану вартість - безпідставними, а податкові повідомлення-рішення форми «Р» №10, №11 від 25.03.2011 р. протиправними і такими, що підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких представники відповідача зазначили, що з 11.03.2011 по 14.03.2011 р. Рівненською митницею було проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агро ХХI» законодавства України з питань митної справи за вантажними митними деклараціями від 12.12.2008 р. №204000008/2008/002734, від 26.12.2008 р. №204000008/2008/002772, від 19.01.2009 р. №204000008/2009/000005, результати якої оформлено Актом №н0002/1//НОМЕР_3 від 14.03.2011 р. Невиїзна документальна перевірка була проведена відповідно до повноважень, наданих митниці згідно з положеннями ст. 69 Митного кодексу України та Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №71 від 02.02.2011р. Пояснили, що згідно комплектності поставки товарів «сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526», керівництва по експлуатації та керівництва по установці, інформації з мережі Інтернет виробника «Системы хранения зерна компании Brock», імпортоване позивачем обладнання є сільськогосподарським обладнанням для довготривалого зберігання зерна з функцією підтримки оптимального режиму зберігання, досушування шляхом аерації, що забезпечується системою повітряного вентилювання. Механічні або теплотехнічні пристрої в комплектах ввезеного обладнання відсутні. Оскільки процес нагрівання повітря у даному обладнанні відсутній, розглядати дані системи як системи сушіння у розумінні товарної позиції 8419 (ставка ввізного мита 0%) вважають за неможливе. Класифікація силосів здійснюється за їх основною функцією, а саме: забезпечення зберігання сипучих гранульованих матеріалів, і повинна здійснюватись у товарній позиції НОМЕР_2: резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300 л., без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них для твердих речовин. Зазначили, що відповідно до митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про митний тариф України» (в редакції чинній на день подання ВМД) ставка мита на товари за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2 встановлена у розмірі 7%. Таким чином, позивачем допущено порушення вимог ст. 7 Закону України «Про Єдиний митний тариф», Закону України «Про митний тариф України», п.4.3 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 188.1 ст. 188 розділу V Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобовязань на загальну суму 837642,22 грн., з яких 698035,18 грн. за ввізним митом та 139607,04 грн. по податку на додану вартість. Представники відповідача також повідомили, що на підставі пп..2 п.6 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №71 від 02.02.2011р., керуючись Основними правилами інтерпретації класифікації товарів, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації, Рівненською митницею прийнято рішення щодо невірної класифікації товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, митне оформлення якого здійснене за ВМД №204000008/2008/002734 від 12.12.2008 р., № 204000008/2008/002772 від 26.12.2008 р., №204000008/2009/000005 від 19.01.2009 р., оскільки в графах 31 ВМД зазначено неповний опис товару та недостатні його технічні характеристики. Наголошують, що позивачем дане рішення не оскаржувалося, а відтак, вважають дії Рівненської митниці щодо здійснення контролю за правильністю класифікації товарів та визначення податкових зобовязань - правомірними, а податкові повідомлення-рішення законними і такими, що не підлягають скасуванню. Просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Під час судового розгляду за заявою від 30.05.2011р. №05/2/1-684вих4 з метою захисту інтересів держави, в особі Рівненської митниці, до участі у справі вступила прокуратура Рівненської області, на думку представника якої, заявлений позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, думку прокурора, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агро ХХI» в період з грудня 2008 року по січень 2009 року на територію України ввезено сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526 торгової марки «Brock», в кількості 6 шт. Митне оформлення товару здійснювалось в Рівненській митниці відповідно до вантажно-митних декларацій типу ІМ-40:

- №204000008/2008/002734 від 12.12.2008 року - сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526, в кількості 2 шт., кожний завантажувальним обємом 18981 куб.м., діаметром 105 футів (32,004м), висотою 29,7 м, електричною потужністю 74,57 кВт, нові у розібраному стані, відправник Armex Trading LLP, Великобританія, митна вартість 3249271,20 грн. (сплачено ввізного мита 0,00 грн., ПДВ 649854,24 грн.) (т.1 а.с.29-32),

- №204000008/2008/002772 від 26.12.2008 року - сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526, в кількості 2 шт., кожний завантажувальним обємом 18981 куб.м., діаметром 105 футів (32,004м), висотою 29,7 м, електричною потужністю 74,57 кВт, нові у розібраному стані, відправник Armex Trading LLP, Великобританія, митна вартість 3380860 грн. (сплачено ввізного мита 0,00 грн., ПДВ 676172 грн.) (т.1 а.с.33-36),

- №204000008/2008/000005 від 19.01.2009 року - сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526, в кількості 2 шт., кожний завантажувальним обємом 18981 куб.м., діаметром 105 футів (32,004м), висотою 29,7 м, електричною потужністю 74,57 кВт, нові у розібраному стані, відправник Armex Trading LLP, Великобританія, митна вартість 3341800 грн. (сплачено ввізного мита 0,00 грн., ПДВ 668360 грн.) (т.1 а.с.37-40).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України №307 від 09.07.2007 року, коди поданих при декларуванні документів, зазначаються у графі 44 ВМД.

Враховуючи номерні позначення документів відповідно до Класифікатора документів, затвердженого наказом Державної митної служби України №1048 від 12.12.2007 року у графі 44 долучених до матеріалів справи ВМД, позивачем для митного оформлення сільськогосподарського обладнання для досушування та зберігання зерна промислових зернових бункерів подавалися на Рівненську митницю: декларація митної вартості №204000008/8/002734 (т.1 а.с.160-161), №204000008/9/000005 (т.2 а.с.38), № 204000008/8/002772 (т.2 а.с.100), накладні CMR (номерне позначення 2730) (т.1 а.с.162-177, т.2 а.с.39-62, т.2 а.с.97-98, а.с.153-158), коносаменти (Bill of Lading) (номерне позначення 2761) (т.1 а.с.182-184, т. 2 а.с.64-65. 150-152), вантажні маніфести (номерне позначення 2785) (т.1 а.с.196-227, т.2 а.с.39-62, т.2 а.с.101-116), рахунки-фактури (інвойси) (номерне позначення 3105) (т.1 а.с.89-100,180-181, т.2 а.с.63, т.2 а.с.99), рахунки-проформи (номерне позначення 3325), зовнішньоекономічний контракт (номерне позначення 4100) (т.1 а.с.185-187), доповнення до контрактів (номерне позначення 4103) (т.1 а.с.188), довідки про проведення декларування валютних цінностей (номерне позначення 5090) (т.1 а.с.195, т.2 а.с.68, т.2 а.с.143 з.б.), експертні висновки про відповідність об'єкта нормативним актам з питань енергозбереження (Національне Агентство України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів) (номерне позначення 5190) (т.1 а.с.189 зв.бік, т.2 а.с.69, а.с.145), сертифікати про походження товару (номерне позначення 7000) (т.1 а.с.192-194, т.2 а.с.65-66, 146-149), керівництво з експлуатації, керівництво по установці (т.2 а.с.4-12, 13-33), листи відправника (номерне позначення 9000) (т.2 а.с.70, а.с.144), платіжні доручення (номерне позначення 9201) (т.1 а.с.191, т. 2 а.с.68 з.б.).

Як вбачається з граф 20 ВМД та договору поставки №28 від 02.09.2008 року, укладеного між Компанією «Armex Trading LLP», Англія, та ТОВ «Агро ХХI» (т.1 а.с.54-57), промислові зернові бункери ввозилися на митну територію України позивачем на умовах поставки CIF UA м. Одеса згідно Інкотермс 2000. Митна вартість товару в кожному разі визнавалася і жодних зауважень з боку митного органу щодо неї не висувалося, що доведено змістом декларацій митної вартості (форма ДМВ-1). Як вбачається з граф 33 ВМД, сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна промислові зернові бункери моделі 85-10526 торгової марки «Brock» класифікувалися в товарній позиції 8419 за кодом УКТЗЕД 84193100. Опис товару наводився в графах 31 ВМД та керівництві з експлуатації та установки (т.2 а.с.4-12, 13-33), де чітко наведено головні технічні характеристики пристрою.

Митні процедури та контроль за оформленням сільськогосподарського обладнання для досушування та зберігання зерна промислових зернових бункерів моделі 85-10526 торгової марки «Brock» здійснювались Відділом митного оформлення №1 СМО №2 Рівненської митниці, який проставляючи відповідні відмітки на ВМД в кожному випадку погоджував правильність визначення коду товару за УКТЗЕД в товарній позиції 8419. Будь-яких зауважень до заявленого розміру митної вартості товару, неповноти опису товару, форми, змісту, комплектності документів, що надавалися ТОВ «Агро ХХI» (одержувач і декларант в одній особі) при митному оформленні ВМД, у Рівненської митниці не було. Докази зворотнього у матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що з 11.03.2011р. по 14.03.2011 р. робочою групою Рівненської митниці на підставі наказу в.о.начальника митниці № 79 від 04.03.2011 року проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Агро ХХI» законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вантажними митними деклараціями №204000008/2008/002734 від 12.12.2008 р., № 204000008/2008/002772 від 26.12.2008 р., №204000008/2009/000005 від 19.01.2009 р., за результатами якої складено акт №н0002/1//НОМЕР_3 від 14.03.2011 р.(т.1 а.с.10-25).

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Агро ХХI» ввезено на митну територію України та здійснено митне оформлення товару: «сільськогосподарське обладнання для досушування та зберігання зерна - промислові зернові бункери моделі 85-10526, кожний завантажувальним обємом 18981 куб.м., діаметром 105 футів (32,004м), висотою 29,7 м, електричною потужністю 74,57 кВт, нові у розібраному стані. Виробник фірма «Chore-Time Brock». Країна виробника США. Торгова марка «Brock» у кількості 6 шт., за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, загальною фактурною та митною вартістю 9971931,20 грн. (1302000 доларів США), за ВМД:

- від 12.12.2008р. №204000008/2008/002734, сплачено митних платежів до бюджету на суму: мито -0, ПДВ 649854,24 грн.,

- від 26.12.2008р. №204000008/2008/002772, сплачено митних платежів до бюджету на суму: мито -0, ПДВ 676172,00 грн.;

- від 19.01.2009р. №204000008/2008/000005, сплачено митних платежів до бюджету на суму: мито -0, ПДВ 668360,00 грн.

Відповідно до Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 05.04.2001р. №2371-111, ставка ввізного мита на товари за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1 складає 0%.

Під час проведення перевірки, робочою групою Рівненської митниці на підставі пп.2 пункту 6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №71 від 02.02.2011 р., прийнято рішення щодо невірної класифікації товару за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, митне оформлення якого здійснено за ВМД від 12.12.08 №204000008/2008/002734, від 26.12.08 №204000008/2008/002772, від 19.01.09 №204000008/2009/000005, оскільки в графах 31 ВМД зазначено неповний опис товару та недостатні його технічні характеристики (т.1 а.с.22 абз.4).

Перевіркою встановлено, що згідно комплектності поставки товарів «сільськогосподарське обладнання - промислові зернові бункери», технічних характеристик силосів моделі 85-10526, керівництва по експлуатації та керівництва по установці, інформації з мережі Інтернет виробника «Системы хранения зерна компании Brock», імпортоване обладнання є сільськогосподарським обладнанням для довготривалого зберігання зерна (сирого зерна короткостроково - лише до 48 годин) з функцією підтримки оптимального режиму зберігання, досушування шляхом аерації, що забезпечується системою повітряного вентилювання, не призначеним для високої вологості та встановлення мішалок. Механічні або теплотехнічні пристрої в комплектах ввезеного обладнання відсутні. Тому, відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001р. №2371-111, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації, Пояснень до товарної позиції 7309, задекларовані позивачем товари включаються до товарної позиції 7309 і класифікуються за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2: резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300 л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них для твердих речовин. Відповідно до Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001р. №2371-111 ставка мита на товари згідно з кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 встановлена у розмірі 7%.

Встановлені під час перевірки обставини, стали підставою для висновку Рівненської митниці щодо порушення ТОВ «Агро XXI» вимог ст. 7 Закону України «Про Єдиний митний тариф», Закону України «Про митний тариф України», пункту 4.3 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки відповідно до положень п.п. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України Рівненською митницею прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- від 25.03.2011р. №10, яким ТОВ «Агро XXI» визначено суму податкового зобовязання за митом на товари, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності, у сумі 698035,18 грн. основного платежу та застосовано штрафну санкцію у сумі 174508,80 грн., на загальну суму 872543,98 грн. (т.1 а.с.27), та

- від 25.03.2011р. №11, яким ТОВ «Агро XXI» визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України субєктами підприємницької діяльності, у сумі 139607,04 грн. основного платежу та застосовано штрафну санкцію у сумі 34901,76 грн., на загальну суму 174508,80 грн. (т.1 а.с. 28)

Штрафні санкції застосовані відповідно до абзацу 1 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобовязання.

Рішенням ДМСУ від 21.04.2011р. №11.1/2-15.1/6550 (т.1 а.с.41-45), прийнятим за результатами розгляду скарги ТОВ «Агро XXI», податкові повідомлення-рішення від 25.03.2011 року за № 10 та № 11 залишено без змін, а скаргу ТОВ «Агро ХХI» - без задоволення.

Надаючи правову оцінку податковим повідомленням-рішенням Рівненської митниці № 10 та № 11 від 25.03.2011 року суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є правовідносини щодо визначення коду товарів, ввезених на митну територію України за вантажними митними деклараціями та щодо сплати ввізного мита і податку на додану вартість при їх ввезенні.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 05.04.01 № 2371-ІІІ "Про Митний тариф України" ( із змінами і доповненнями).

Преамбулою Закону України від 05.04.2001р. №2371-111 «Про Митний тариф України» визначено, що митний тариф України це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Товарною номенклатурою митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка базується на Гармонізованій системі опису і кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія - десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Ст. 312 Митного кодексу України визначає порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, який передбачає, зокрема, розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД. Ведення порядку здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення єдиного тлумачення термінів, використовуваних в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року № 1863 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності" наказом Державної митної служби України від 31.01.2004р. №68 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Відтак, визначення коду товару, що ввозиться на митну територію України, здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп, номенклатури товарів та Пояснень до УКТЗЕД.

Судом встановлено, що при здійсненні митного оформлення сільськогосподарське обладнання промислові зернові бункери моделі 85-10526 торгової марки «Brock» класифіковані за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, зазначеного у графі 33 ВМД позивачем.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

Правило 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД передбачає, що у разі, коли з будь-яких інших причин товари на перший погляд можна віднести до двох або більше товарних позицій, перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Відповідно до назви товарної позиції 8419 розділу ХVI УКТЗЕД до вказаної товарної позиції включаються машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією, охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі без інерційні або теплові водяні акумулятори.

Тобто, визначальною функцією обладнання є його дія на відповідні матеріали нагрівання, варіння, підсмажування, дистиляція, ректифікація, стерилізація, пастеризація, пропарювання, сушіння, випарювання, конденсація або охолодження.

З керівництва по експлуатації промислових і зернових бункерів «Brock» (розділи «Опис бункерів, що випускаються») (т.2 а.с.4-12) вбачається, що зернові бункери «Brock» використовуються для зберігання зерна та/або легко сипучих матеріалів і призначені для різних видів застосування; хоча і існують спеціальні види застосування, для яких вони не призначені, тим не менше деякі типи зернових бункерів відповідають багаточисельним потребам. У розділі «Використання нового бункера» (в табл.формі) зазначено, що промислові зернові бункери призначені для довготривалого зберігання сухого зерна (сирого зерна з обмеженням 48 годин), просушування, активного вентилювання, аерації, обмеженого застосування охолодження, не призначені для високої вологості та встановлення мішалок.

Разом з цим, у розділі «Комплектація бункера «Brock» модель 85-10526» керівництва по установці бункерів зазначено, що зерновий бункер «Brock» моделі 85-10526 складається, зокрема, з вентиляційної системи (центрифугового вентилятора, електромотору, вентилятора даху зернового бункера, аераційних каналів).

Із зазначеного опису слідує, що плоскодонні промислові зернові бункери «Brock» моделі 85-10526 є багатофункціональним обладнанням, яке виконує функції зберігання і досушування.

Вказані технічні характеристики свідчать про те, що основною функцією силосів є саме зберігання зерна при оптимальних режимах. Відтак, вентиляційна система (вентилятори, електродвигуни, аераційні канали) призначені для підтримання оптимальних режимів, тобто досушування зерна (так само як і охолодження, застосування якого обмежене в даних бункерах) є допоміжною функцією.

Згідно з Приміткою 2 (е) до товарної позиції 8419 вказана товарна позиція не включає обладнання або агрегати для механічної обробки, в яких зміна температури хоч і потрібна, але відіграє допоміжну роль.

Поясненнями до товарної позиції 8419 (Примітка 3 до розділу «Загальні положення») визначено, що загалом багатофункціональні машини класифікуються за основною функцією цієї машини.

Беручи до уваги те, що основною функцією плоскодонних промислових зернових бункерів «Brock» моделі 85-10526 є зберігання зерна, а основною функцією обладнання для його класифікації у товарній позиції 8419 є обробка матеріалів шляхом зміни температури, суд прийшов до висновку, що класифікація силосів у товарній позиції 8419 є помилковою.

З огляду на зазначене суд відхиляє доводи позивача про те, що сільськогосподарське обладнання промислові зернові бункери «Brock» моделі 85-10526 слід віднести до товарної позиції 8419 та класифікувати їх за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 як «Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією, охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі без інерційні або теплові водяні акумулятори; - сушарки: - для сільськогосподарських потреб».

Натомість відповідач при проведенні перевірки відніс промислові зернові бункери (силоси) до товарної позиції 7309, до якої включаються резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них для твердих речовин.

Згідно з Приміткою 1 (f) до розділу ХV УКТЗЕД до вказаного розділу не включаються вироби розділу ХVI (машини, механічне обладнання та електротовари).

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 7309 до вказаної товарної позиції включаються резервуари для бензину чи нафти; чани, використовувані в солодовнях для вимочування ячменю; бродильні чани для рідини (вина, пива і т.п.); чани для декантації чи освітлення рідин будь-якого типу; ящики для відпускання та випалювання металевих виробів; резервуари для зберігання води (побутові чи іншого типу), у тому числі порівнювальні резервуари для системи центрального опалення; контейнери для твердих речовин. Ці контейнери звичайно встановлюються як стаціонарні пристосування для зберігання або виробничих цілей, наприклад, на фабриках, хімічних заводах, фарбувальнях, газових заводах, пивоварних заводах, на перегінних та рафінувальних заводах і, у меншому ступені, у житлових будинках, магазинах і т.п. До цієї товарної позиції включаються контейнери для будь-якого матеріалу, крім стиснутого чи скрапленого газу. Контейнери, оснащені механічним чи термічним устаткуванням, таким як мішалки, охолоджувальні чи нагрівальні змійовики або електричні елементи, включаються в групу 84 або 85.

Беручи до уваги те, що промислові зернові бункери «Brock» моделі 85-10526 не включаються до товарної позиції 8419, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказаний товар слід класифікувати у товарній позиції 7309 за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 «Резервуари, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них; - для твердих речовин», для якого встановлено ставка ввізного мита у розмірі 7%.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що промислові зернові бункери «Brock» моделі 85-10526 оснащені механічним обладнанням та термічним устаткуванням, таким як охолоджувальні та електричні елементи (вентилятори), тому відповідно до Пояснень до товарної позиції 7309 не включаються до неї та вважає, що вказані Пояснення слід застосовувати з врахуванням Приміток та Пояснень саме до товарної позиції 8419, які виключають віднесення вказаних товарів до цієї товарної позиції. Силоси для довготривалого зберігання зерна з допоміжним обладнанням відповідно до основної функції, яке забезпечує зберігання зерна шляхом підтримки оптимального режиму зберігання, класифікуються у товарній позиції 7309.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ст. 10 Митного кодексу України, яка передбачає особливості дії законодавства з питань митної справи у часі, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів на час виникнення спірних правовідносин визначався Митним кодексом України, Законом України «Про Єдиний митний тариф»від 05.02.1992р. №2097-Х11, Законом України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001р. №2371-111, Законом України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97 та Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 20.12.2000р. №2181-111.

Відповідно до ст.ст. 40,41 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час митного оформлення товару) митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України; митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю.

Статтею 43 Митного кодексу України встановлено, що товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом; у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України та закінчується після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ст.ст. 45, 54 Митного кодексу України особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю; документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при декларуванні товарів і транспортних засобів.

Статтями 81, 86 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення; митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст. 90 Митного кодексу України з дозволу митного органу відомості, зазначені у митній декларації, можуть бути змінені чи доповнені, а подана митна декларація відкликана. Зміна, доповнення чи відкликання можуть бути здійснені лише до моменту прийняття митним органом митної декларації до митного оформлення. Зміна, доповнення та відкликання митної декларації після її прийняття митним органом до митного оформлення не допускається. Внесення до митної декларації змін чи доповнень, які мають істотне значення для застосування процедур митного контролю щодо товарів і транспортних засобів або впливають на умови оподаткування товарів чи застосування до них заходів нетарифного регулювання здійснюється шляхом подання митному органу нової митної декларації, якщо це дозволяється відповідно до цього Кодексу. Посадові особи митних органів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати чи доповнювати відомості, зазначені в митній декларації, за винятком внесення до неї відомостей, що належать до компетенції митних органів.

З аналізу зазначених норм випливає, що митний орган, який здійснює контроль за митним оформленням та декларуванням товарів, має перевірити правильність визначення коду товарів за УКТЗЕД, їх митної вартості тощо. Такі дії контролюючий орган проводить до завершення процедури митного контролю. При цьому декларант позбавлений права вносити будь-які зміни чи доповнення під час митного оформлення.

Відповідно до п.п. 16, 21, 23 розділу «Митний контроль» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України №314 від 20.04.2005р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2005р. за №439/10719 (в редакції, чинній на час прийняття ВМД), підрозділи митного органу (ПМО) при проведенні митного контролю здійснюють: перевірку правильності класифікації та кодування товарів; перевірку правильності визначення митної вартості товарів; перевірку правильності нарахування податків, зборів (обовязкових платежів) та інших платежів (застосування пільг в оподаткуванні, застосування векселів тощо).

Згідно ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Порядок прийняття таких рішень регламентований Порядком роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом ДМСУ №667 від 07.08.2007р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2007р. за №968/14235 (в редакції, чинній на час прийняття ВМД).

Відповідно до п.п. 10-12 вказаного Порядку рішення приймаються ВНТК (ВКМВН) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД. Форма рішення наведена в додатку 2 до цього Порядку. Рішення підписується посадовою особою ВНТКТ (ВКМВН), яка його приймала, з проставленням на ньому відбитка номерного штампа «Правильність класифікації перевірено» та начальником ВНКТ (ВКМВН) або особою, що його заміщує. Рішення доводиться до ПМО і є обовязковим для виконання при митному оформленні товару. Якщо ВНКТ (ВКМВН) приймається рішення, яке не відповідає інформації, заявленій декларантом у митній декларації, то ця митна декларація не може використовуватися для митного оформлення класифікованого товару.

Матеріалами справи підтверджується, і представниками сторін не заперечується, що при митному оформленні товарів відповідач погодився з правильністю класифікації та кодування товарів позивачем.

Відповідно до вимог ст.88 Митного кодексу України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Судом встановлено, що при митному контролі і митному оформленні імпортованого товару, Рівненською митницею у декларанта (ТОВ «Агро ХХI») не витребовувалися будь-які додаткові документи та/або відомості щодо опису та технічних характеристик товару.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05.02.1992р. №2097-Х11 (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів) мито нараховується митним органом України відповідно до положень цього Закону і ставок Єдиного митного тарифу України, чинними на день подання митної декларації, і сплачується як у валюті України, так і в іноземній валюті, яку купує Національний банк України.

Відповідно до пункту 2.4 статті 2, підпункту б) пункту 10.1 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів), при справлянні податку на додану вартість з осіб, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету є митний орган.

При цьому, платники податку, які імпортують товари (супутні послуги) на митну територію України для їх використання або споживання на митній території України, згідно з пунктом 10.3 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів), відповідають лише за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань, платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів) у тому випадку, якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи те, що митний орган, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погодився з кодом товарної номенклатури, зазначеним декларантом у вантажній митній декларації, і що відповідно до статті 17 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05.02.1992 № 2097-ХІІ, пунктів 10.1 та 10.3 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів), підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України № 2181-ІІІ (в редакції, чинній на момент митного оформлення товарів) платник податків не несе відповідальності за помилковість визначення коду УКТЗЕД, суд прийшов до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для нарахування податкових зобов'язань, визначених оспорюваними повідомленнями-рішеннями.

Доводи представників відповідача про те, що оскільки позивач не оскаржив рішення щодо невірної класифікації товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, викладене в акті перевірки від 14.03.2011р., то й відсутні підстави для оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на його підставі, суд відхиляє як необгрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до пп.2 п.6 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 02.02.2011 р. № 71, під час проведення перевірки посадові особи митного органу приймають рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування тощо. При цьому відповідно до п.9 даного Порядку, рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування тощо окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про проведення перевірки.

Поміж тим, акт перевірки не має ознак обовязковості, властивих акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки (права та/або обовязки), оскільки є лише засобом фіксації виявлених в ході перевірки правопорушень. Відтак, акт (його частина) не може бути предметом позову.

Крім того, зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми «Р» вбачається, що вони винесені на підставі акта перевірки №н0002/1//НОМЕР_3 від 14.03.2011року, а не на підставі рішення щодо невірної класифікації товару за УКТЗЕД.

Суд також критично оцінює доводи представників відповідача про те, що в графах 31 ВМД зазначено неповний опис товару та недостатні його технічні характеристики, що слугувало підставою для проведення перевірки та прийняття Рівненською митницею рішення щодо невірної класифікації товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, викладеного в акті перевірки, оскільки під час судового розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів того, що будь-який елемент (складова частина, деталь) товару не описаний позивачем у ВМД, так само як і не надано доказів того, який саме документ/відомості не надані ТОВ «Агро ХХI» для достатності наведення технічних характеристик товару.

Відповідно до п.3 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 02.02.2011 року за № 71, перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення податкового законодавства за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з Інтернету, наукової літератури, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів тощо; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Як вбачається з акта перевірки від 14.03.2011 р. (стор.13 акта, т.1 а.с.22) та не заперечується представниками відповідача, при проведенні перевірки поряд з іншими документами (ВМД, їх електронні копії, наукова література), була використана інформація про технічні характеристики промислових зернових бункерів моделі 85-10526 торгової марки «Brock», що міститься на сайті виробника «Chore-Time Brock» в мережі Інтернет, і саме дана інформація стала визначальною підставою для висновків відповідача щодо невірної класифікації позивачем товару за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1. При цьому при проведенні перевірки будь-які розбіжності між технічними характеристиками, зазначеними у технічній документації (керівництвах по експлуатації та по установці промислових зернових бункерів), наданій позивачем при декларуванні товарів, та технічними характеристиками, що містяться на сайті виробника «Chore-Time Brock» в мережі Інтернет, перевіркою не встановлено. До того ж, на запитання суду чи в графі 31 ВМД позивачем повністю відображено всі елементи (складові частини, деталі, комплектність) товару промислових зернових бункерів моделі 85-10526 торгової марки «Brock», в судовому засіданні представником відповідача було надано ствердну відповідь. Документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав про непідтвердження чи недостовірність відомостей у поданих митному органові документах щодо промислових зернових бункерів моделі 85-10526 торгової марки «Brock» не надходила, докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 25 березня 2011 року №10 та № 11 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб визначений чинним законодавством, а тому вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними, такими, що прийняті без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень і підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень №10 та №11 від 25.03.2011.

За наведених обставин, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Рівненської митниці №10 від 25.03.2011 року, яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ" визначено суму зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, на загальну суму 872543,98 грн., з яких 698035,18 грн. - основного платежу та 174508,80 грн. - штрафних санкцій та №11 від 25.03.2011 року, яким ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ" визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, на загальну суму 174508,80 грн., з яких 139607,04 грн. - основного платежу та 34901,76 грн. - штрафних санкцій.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ткачук Н.С.