Справа № 802/1764/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2015 р. Справа № 802/1764/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Волощук А.М.,

представника позивачів: ОСОБА_1,

представників відповідача: Чабан В.В., Іващук О.Ю.,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

до: Державної фінансової інспекції у Вінницькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: відділ освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області

про: визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області (далі - ДФІ у Вінницькій області), викладеної у листі-вимозі № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Крім того, 18 та 19.06.2015 року з аналогічними позовами про визнання протиправною та скасування вимоги ДФІ у Вінницькій області, що викладена у листі-вимозі № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року, також звернулись ОСОБА_6 (справа № 802/1765/15-а), ОСОБА_7 (справа № 802/1766/15-а), ОСОБА_8 (справа № 802/1767/15-а), ОСОБА_9 (справа № 802/1768/15-а), ОСОБА_10 (справа № 802/1769/15-а), ОСОБА_11 (справа № 802/1770/15-а), ОСОБА_12 (справа № 802/1771/15-а), ОСОБА_13 (справа № 802/1772/15-а), ОСОБА_14 (справа № 802/1773/15-а), ОСОБА_15 (справа № 802/1774/15-а), ОСОБА_16 (справа № 802/1775/15-а), ОСОБА_17 (справа № 802/1776/15-а), ОСОБА_18 (справа № 802/1777/15-а).

Ухвалами Вінницького окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року та 22.06.2015 року відкрито провадження у справах за цими позовами.

В подальшому ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року справи за №№ 802/1764/15-а, 802/1765/15-а, 802/1766/15-а, 802/1767/15-а, 802/1768/15-а, 802/1769/15-а, 802/1770/15-а, 802/1771/15-а, 802/1772/15-а, 802/1773/15-а, 802/1774/15-а, 802/1775/15-а, 802/1776/15-а та 802/1777/15-а об'єднано в одне провадження, об'єднаній справі присвоєно № 802/1764/15-а.

Вимоги позивачів обґрунтовуються тим, що усі вони працюють вчителями Літинської середньої загальноосвітньої школи I-III ступенів № 1 (далі - Літинська СЗШ № 1). Листом № 595/03 від 31.03.2015 року відділ освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - відділ освіти Літинської РДА) через директора школи запропонував їм повернути як безпідставно отриману заробітну плату, яка була виплачена за роботу у навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123 при Літинській СЗШ № 1. Як у подальшому стало відомо, направлення такого листа було пов'язане з необхідністю виконання вимог ДФІ у Вінницькій області про усунення порушень законодавства, сформованих за результатами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Літинської РДА. Зокрема, в акті позапланової ревізії № 03-13/1 від 27.02.2015 року зазначено, що під час співставлення записів у колонії та класних журналів виявлено невиконання вчителями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 встановленого для них навантаження в навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123 за період з 2012 по 2014 роки, що призвело до зайвої виплати коштів на загальну суму 362 509,34 грн. Не погоджуючись із вказаними висновками ДФІ у Вінницькій області, позивачі посилаються на те, що вони виконали передбачене тарифікаційними списками навантаження на відповідні роки та в повному обсязі вичитали засудженим години навчань, що підтверджується відомостями з класних журналів. Крім того, по закінченню навчання учням навчально-консультаційного пункту видавались атестати про повну середню освіту, що додатково спростовує висновки акту ревізії. Також позивачі зазначають, що вхід на територію Літинської виправної колонії здійснювався за постійними перепустками, які надавались їм на період навчального року, а не згідно записів в журналі обліку пропуску жінок у виправну колонію. Вважають, що вимоги ДФІ у Вінницькій області є однобічними та безпідставними, а відтак підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить суд адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечили з мотивів, наведених у письмових запереченнях (том 2, а.с. 237-240). Пояснили, що на виконання ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2015 року ДФІ у Вінницькій області було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Літинської РДА за період з 01.09.2012 року по 01.07.2014 року, якою встановлено порушення вимог чинного законодавства, що відображено в акті ревізії від 27.02.2015 року № 03-13/1. 13.03.2015 року було сформовано вимогу № 02-03-28-14/1308, якою підконтрольного суб'єкта зобов'язано вжити заходи щодо стягнення з винних осіб матеріальної шкоди у розмірі 362 509,34 грн. Така вимога адресована виключно відділу освіти Літинської РДА, а не позивачам у справі. Отже, їх законні права та інтереси цією вимогою не порушуються. Крім того, з врахуванням позиції Верховного Суду України відшкодування збитків, зазначених у вимозі, здійснюється шляхом звернення до суду органу фінансового контролю з позовом про їх стягнення, що додатково свідчить про неможливість задоволення заявлених позовних вимог.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року на підставі ч. 2 ст. 53 КАС України відділ освіти Літинської РДА залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник третьої особи у судовому засіданні виступив на стороні позивачів та пояснив, що вчителі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 повністю виконали навантаження в навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123 за період з 01.09.2012 року по 01.07.2014 року, що підтверджується тарифікаційними списками, табелями на зарплату, класними журналами тощо. Кошти за вичитані години позивачам виплачено правомірно і підстав для їх стягнення немає. З висновками акту ревізії ДФІ у Вінницькій області за № 03-13/1 від 27.02.2015 року відділ освіти не погоджується, проте лист-вимогу № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року в судовому порядку не оскаржував. Просить суд адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, оцінивши інші докази, які є у справі, суд доходить висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Встановлено, що відповідно до ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2015 року (справа № 137/110/15-к) та на підставі направлення від 09.02.2015 року № 116 провідним державним фінансовим інспектором відділу контролю у сфері освіти, науки, спорту та інформації ДФІ у Вінницькій області Іващук О.Ю. було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Літинської РДА за період з 01.09.2012 року по 01.07.2014 року.

За результатами ревізії складено акт № 03-13/1 від 27.02.2015 року, яким зафіксовано порушення вимог ст. 94 Кодексу законів про працю України та ст. 1 Закону України "Про оплату праці" внаслідок безпідставного нарахування та виплати відділом освіти у 2012-2013, 2013-2014 навчальних роках 14-м працівникам заробітної плати за роботу у навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123, яку вони фактично не виконали, на суму 274 561,24 грн. та зайвої сплати внесків до державних цільових фондів на суму 87 948,10 грн. (том 1, а.с. 7-9).

13.03.2015 року на адресу відділу освіти Літинської РДА направлено лист-вимогу ДФІ у Вінницькій області № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року, якою в строк до 10.04.2015 року зобов'язано опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, в тому числі відшкодувати збитки, завдані вищезазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку, а також розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у таких порушеннях, до встановленої законом відповідальності (том 1, а.с. 5).

Вирішуючи дану адміністративну справу суд зазначає, що правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (Закон № 2939-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 (з наступними змінами і доповненнями), акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Пунктом 40 вказаного Порядку передбачено, що у разі наявності заперечень щодо змісту акта ревізії керівник, головний бухгалтер чи інші особи підписують його із застереженням.

Згідно з приписами пункту 42 Порядку у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) керівник об'єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення контролюючого органу акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення (зауваження). Якщо протягом цього строку заперечення (зауваження) щодо акта не надійдуть, то контролюючий орган має право вжити відповідних заходів для реалізації результатів ревізії.

Відповідно до п. 46 Порядку якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 13 вищезазначеного Закону дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Як вбачається зі змісту акту ревізії № 03-13/1 від 27.02.2015 року (том 1, а.с. 7-9), під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Літинської РДА до Літинської виправної колонії № 123 відповідачем було направлено запит щодо надання інформації про фактичне перебування вчителів Літинської СЗШ № 1 у колонії за період з 01.09.2012 року по 01.07.2014 року.

Проведеним аналізом отриманої відповіді встановлено, що згідно з п. 168 наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 08.12.2003 року № 237 (ДСК) "Про затвердження Інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу" жінок до виправних колоній, у яких відбувають покарання чоловіки, пропускають тільки у супроводі молодших інспекторів чергової зміни з нагляду або інших працівників колонії, з обов'язковим записом у журналі обліку жінок, які перебувають на об'єкті (копію відповідного Журналу за 2012-2014 рр. надано у розпорядження відповідача).

Звіркою записів годин у класних журналах із кількістю годин, затверджених тарифікаційними списками та табелями обліку робочого часу за період 2012-2013, 2013-2014 навчальні роки розбіжностей не встановлено.

Разом із тим, співставленням даних Журналу у графах запису про вхід і вихід вчителів за 2012-2014 рр. з даними класних журналів встановлено розбіжності щодо відпрацювання вчителями Літинської СЗШ № 1 їх робочого часу на 2850 год.

Таким чином, на думку ревізора, вчителі-жінки Літинської СЗШ № 1 у вищевказаний період загалом не вичитали учням навчально-консультаційного пункту Літинської виправної колонії 2850 навчальних годин, оскільки записи про їх вхід на територію колонії та вихід з неї відсутні у Журналі обліку жінок, які перебувають на режимному об'єкті.

Відтак, згідно з висновками акту ревізії ДФІ у Вінницькій області № 03-13/1 від 27.02.2015 року відділ освіти Літинської РДА безпідставно нарахував та виплатив заробітну плату вчителям Літинської СЗШ № 1 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за фактично не вичитані години, що призвело до збитків бюджету на суму 362 509,34 грн., в тому числі 274 561,24 грн. заробітна плата та 87 948,10 грн. внески до державних цільових фондів.

Проте зазначені висновки суд вважає передчасними.

Так, в силу положень пункту 1 частини 1 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Крім того, згідно з п. 16 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, ревізія проводиться шляхом документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності.

Отже, у ході проведення ревізії орган фінансового контролю повинен керуватися насамперед документами первинного бухгалтерського обліку підконтрольного суб'єкта.

Судом встановлено, що виплата заробітної плати вчителям Літинської СЗШ № 1 здійснювалась відділом освіти Літинської РДА на підставі тарифікаційних списків і табелів обліку робочого часу (том 3, а.с. 75-98). При цьому відомості у таких документах не містять розбіжностей як між собою, так і з записами у класних журналах, що підтверджено проведеною перевіркою і визнається відповідачем.

Водночас висновки акту ревізії № 03-13/1 від 27.02.2015 року зроблено за рахунок надання невмотивованої переваги над документами бухгалтерського обліку відділу освіти Літинської РДА записам із Журналу пропуску жінок до Літинської виправної колонії № 123, який є внутрішнім (службовим) документом, що ведеться у системі кримінально-виконавчих установ.

Більше того, відповідачем жодним чином не спростовано тих відомостей, які було отримано від підконтрольної установи (з табелів обліку робочого часу, тарифікаційних списків, класних журналів вчителів) і які не містять будь-яких розбіжностей.

Також аналіз наданого суду витягу з наказу ДДУ ПВП від 08.12.2003 року № 237 "Про затвердження Інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу" (том 3, а.с. 15) вказує на те, що відповідачем до спірних правовідносин помилково застосовано пункт 168 цього наказу, який поширюється на випадки відвідування жінками виправних колоній, у яких відбувають покарання чоловіки.

Дійсно, вчителі Літинської СЗШ № 1, яким на думку органу фінансового контролю було безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату, за своєю статтю є жінками і записи про їх вхід на територію колонії могли здійснюватись відповідальним працівником у Журналі обліку жінок, як це передбачено пунктом 168 вищезазначеним наказу.

Однак, як вбачається з наданих під час ревізії пояснень вчителів, які працювали у навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123 у 2012-2013, 2013-2014 навчальних роках, як жінки, так і чоловіки, відвідували виправну колонію постійно протягом навчального року на підставі перепусток та окремо не записувались до Журналу обліку жінок, які перебувають у виправній колонії.

Вказане узгоджується з пунктом 159 наказу ДДУ ПВП № 237 від 08.12.2003 року, який за своїм змістом може бути застосований до спірних правовідносин. Зокрема, положеннями цього пункту визначено, що чатовий КПП пропускає (випускає) інших осіб, які відвідують виправну колонію за специфікою своєї діяльності, за тимчасовою перепусткою та документом, що посвідчує їх особу, а у передбачених випадках - з обов'язковим супроводженням їх призначеним працівником колонії.

Разом із тим, даний пункт наказу відповідачем взагалі не взято до уваги та не надано належної оцінки на предмет його застосування до вчителів, які систематично протягом тривалого часу відвідують виправну колонію з метою навчання засуджених.

Окремо суд зауважує, що ревізором не перевірено пояснення вчителів-жінок Літинської СЗШ № 1, відібрані під час проведення ревізії (том 3, а.с. 54-71), які стверджували, що мали спеціальні перепустки, оформлені для відвідування навчально-консультаційного пункту Літинської виправної колонії № 123, що у свою чергу додатково вказує на те, що їх пропуск міг здійснюватись відповідно до п. 159 наказу ДДУ ПВП № 237 від 08.12.2003 року.

Крім того, висновок про невідвідування засуджених вчителями зроблено відповідачем виключно на підставі даних Журналу обліку жінок, без перевірки правильності наявних у ньому записів в інший спосіб (направлення запитів у виправну колонію про підтвердження даної інформації, відібрання пояснень у посадових осіб колонії, ініціювання службової перевірки за фактом порушення пропускного режиму, проведення зустрічних звірок, вивчення питання про отримання учнями атестатів про освіту тощо).

Також суд зауважує, що всупереч ухвалі Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2015 року (справа № 137/110/15-к), на підставі якої було проведено ревізію відділу освіти Літинської РДА, позапланова ревізія здійснювалась не щодо усіх вчителів Літинської СЗШ № 1, в тому числі осіб чоловічої статі, а винятково щодо вчителів-жінок, що свідчить про упереджений підхід посадових осіб ДФІ у Вінницькій області до перевірки.

З огляду на викладене суд не може погодитись із висновками акту ДФІ у Вінницькій області № 03-13/1 від 27.02.2015 року в частині невиконання вчителями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 встановленого для них навантаження у навчально-консультаційному пункті Літинської виправної колонії № 123 за період з 2012 по 2014 роки та у зв'язку з цим зайвої виплати коштів на загальну суму 362 509,34 грн.

Разом із тим, правових підстав для задоволення вимог позивачів немає.

Так, листом-вимогою ДФІ у Вінницькій області № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року відділ освіти Літинської РДА зобов'язано відшкодувати вищевказані збитки в установленому законодавством порядку та розглянути питання про притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях.

Як вже зазначалось раніше, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, направлення органом фінансового контролю вимоги до підконтрольного суб'єкта є засобом реалізації наданих такому органу функцій, що застосовується у разі виявлення під час ревізії порушень вимог чинного законодавства.

Тому оскаржувану позивачами вимогу ДФІ у Вінницькій області необхідно розглядати як акт індивідуальної дії, який стосується прав та інтересів підконтрольної установи, тобто відділу освіти Літинської РДА, і саме не неї покладає певні владні приписи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Крім того, статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп "Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України" частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

Тобто умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав. Таким чином, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього розв'язати спір.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 вказали у позовній заяві власне суб'єктивне уявлення про порушене право, охоронюваний інтерес та спосіб їх захисту.

Проте суд, вирішуючи спір, надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до адміністративного суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачами спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб відновлення порушених прав позивачів. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачами способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 зазначено що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

Згідно з п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 у справі № 1-10/2008 при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Проведена відповідачем ревізія фінансово-господарської діяльності здійснювалась у відділі освіти Літинської РДА. Крім того, оскаржувана вимога також спрямована на адресу цієї підконтрольної установи. Відтак, з огляду на вищенаведені положення законодавства та висновки Конституційного Суду України вона є обов'язковою для виконання лише об'єктом контролю, тобто відділом освіти Літинської РДА, і сама по собі не створює будь-яких прав чи обов'язків для позивачів у справі.

Таким чином, на переконання суду, право позивачів не може бути відновлене шляхом визнання протиправною та скасування вимоги ДФІ у Вінницькій області, викладеної у листі-вимозі за № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір суд також враховує правову позицію Верховного суду України (справи №№ 21-63а14, 21-40а14 та 21-89а14), відповідно до якої вимога органу державного фінансового контролю про усунення порушень, виявлених в ході перевірки підконтрольних установ, є обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства. Виявлені під час ревізії збитки, завдані державі чи об'єкту контролю, відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже, невиконання вимоги № 02-03-28-14/1308 від 13.03.2015 року може бути підставою для звернення ДФІ у Вінницькій області до суду з позовом про стягнення заподіяних збитків, що, як встановлено судом, і було зроблено відповідачем.

Так, 27.05.2015 року ДФІ у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з відділу освіти Літинської РДА коштів в сумі 362 509,34 грн. (справа № 802/1508/15-а). Ухвалою суду від 28.05.2015 року відкрито провадження у справі за цим позовом, яке в подальшому було зупинене до набрання законної сили рішенням у даній справі (том 3, а.с. 99-108).

Вказана обставина додатково свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, що заявлені позивачами у цій справі.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачам не присуджується..

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович