Справа № 2-а-16852/11
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/503/482/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2012 Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Медінцевої Н.М., при секретарі Кульбаці Г.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання незаконними дій відповідача та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання незаконними дій відповідача та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення.

Із позову вбачається, що позивач прийняв участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та позивачу встановлений статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, у звязку з чим він користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»інваліди другої групи мають право на отримання 5 мінімальних заробітних плат на момент виплати, однак відповідач сплатив у 2011 році всього 120 грн.

Просив суд визнати неправомірними дії відповідача у частині нарахування позивачу одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік, стягнути з відповідача недоплачену допомогу на оздоровлення у розмірі 4800 грн.

Відповідач - ОСОБА_2 праці і соціального захисту населення міської ради надав до суду заперечення, згідно яких просив у позовних вимогах позивача відмовити у звязку з відсутністю підстав, оскільки виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу здійснювалась, відповідно до діючого законодавства, а саме відповідно до ст. ст. 4,7 Бюджетного Кодексу України, ст. 117 Конституції України, Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач вважає, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно правовими актами, зокрема актами КМУ (рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012). Крім того, відповідач є неприбутковою державною установою, яка здійснює покладені на нього повноваження в сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виключно у межах бюджетних асигнувань згідно видаткової частини державного бюджету. Таким чином, відповідач діє виключно в межах діючого законодавства України та проводить виплати в межах асигнувань.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правовідносини по даному позову регулюються Конституцією України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ (далі закон №796-ХІІ).

У судовому засіданні встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, першої категорії, що підтверджується посвідченням Б № 513579 від 23.09.2008 року.

Позивач перебуває на обліку в УПСЗН Артемівської міської ради, та відповідно до закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ (далі закон №796-ХІІ) користується правами та пільгами, передбаченими законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач сплатив позивачу допомогу на оздоровлення у сумі 120 грн. за 2011 рік.

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався Постановою Кабінету міністрів України № 562 від 12.07.2005р. Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі постанова №562), якою розмір такої допомоги встановлений для інвалідів 2 групи в 120 грн.

Зазначеною постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

З моменту прийняття постанови № 562 встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними на 2009-2010р., у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет.

Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосування ст. 48 Закону №796-ХІІ та Закон України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2009 - 2010 рік», а не постанови № 562.

Маючи вказаний статус позивач згідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи" від 28.01.1991 року з наступними змінами та доповненнями, в редакції, що є чинною в 2011 році, має право на отримання виплати на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 22 Закону України від 23 грудня 2010 року № 2857-У1 «Про державний бюджет України на 2011 рік встановлено розмір мінімальної заробітної плати; з 1 січня - 941 гривня, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

На момент виплати допомоги на оздоровлення за 2011 рік мінімальна заробітна плата складала 960 грн.

Відповідно до ст. 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності повинен керуватися виключно Конституцією й тими законами України, а також підзаконними актами, які прийняті згідно Конституції України.

Згідно статті 48 вказаного Закону щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

В 2011 році відповідачем нарахована та виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 гривень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами у відповідності до приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закон України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2011 рік, а не постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року.

З 22.05.2008 року дія норми статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якою особам постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС першої та другої групи інвалідам повинна була призначатися та виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, - є дійсною по теперішній час.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до Закону підлягають задоволенню.

Суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Виходячи з принципу адміністративного судочинства -верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, яким є Постанова Кабінету Міністрів України, при вирішення даного спору треба застосувати безпосередньо норму ст. 48 названого вище Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХП.

З довідки відповідача вбачається, що відповідач сплатив позивачу 120 грн. за 2011 рік.

Таким чином, позов в частині визнання дій відповідача неправомірними та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. за 2011 рік є правомірним.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9-12, 14, 19, 99, 159, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст.. 19,п.1 ст.92,113 Конституції України, ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ,суд -,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання незаконними дій відповідача та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення - задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці і соціального захисту населення у частині нарахування ОСОБА_1 й виплаті йому компенсації на оздоровлення за 2011 рік.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Артемівської міської ради відповідно до ст. 48 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в результаті Чорнобильської катастрофи»провести позивачу ОСОБА_1 виплату сум належної щорічної компенсації на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, з урахуванням виплаченої суми .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева