Справа № 2а-0770/3724/11
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/3724/11
Ряд стат. звіту № 8.2.8
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Плеханова З.Б. за участю секретаря судового засідання Немеш Ю.С. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2;

відповідача : Державна податкова інспекція у м. Ужгороді- представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 03.10.2011 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 05 грудня 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано протягом 08 грудня 2011року.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 03.10.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками ДПІ в м.Ужгороді на підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення від 03.10.2011 року за № НОМЕР_1 за яким донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 82178, 06 грн. З вказаним повідомленням - рішенням позивач не погоджується, вважає його безпідставним та незаконним у звязку з наступним.

Позивач зазначає, що відповідачем було необгрунтовано виключено із складу валових витрат суму 438285, 25 грн. Позиція відповідача така, що підтвердженні витрати він вважає наявними, тільки в тому випадку, коли вони сплачені. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок громадян чітко передбачає право віднесення до складу валових витрат не тільки сплачені, але й нараховані, і в той же час ніякого обмеження ані в законі , а ні в Декреті щодо обовязковості сплати вказаних витрат не міститься.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяв та пояснив

Представник відповідача позов не визнав та заперечив з мотивів зазначених у письмових запереченнях, згідно яких відповідач вважає що позивачем завищені валові витрати на суму 438 285, 25 грн. за 2010 рік. Відповідач зазначає, що документально підтвердженими витратами вважаються сплачені витрати поточного звітного періоду, а також попередніх періодів, якщо вони стосуються доходу, отриманого, протягом звітного періоду, та підтверджені відповідними документами .Перевіркою встановлено порушення ст. 13 Декрету, в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат, внаслідок чого занижено оподатковуваний дохід і в результаті чого донараховано 65742, 09 грн. податку за 2010 рік.

що, норми на які посилається відповідач дають змогу дійти обгрунтовано висновку про правомірність включення до валових витрат спірних сум.Товари отримані від ПП „Бізнесгруп" та ПП „Версант були оприбутковані, в подальшому реалізовані іншим контрагентам, і саме різниця між їх вартістю придбання та доходом від їх реалізації відповідно до вимог ст. 13 Декрету є об'єктом оподаткування, а позиція податкового органу фактично робить об'єктом оподаткування всю вартість отриманого товару, що суперечить самій суті економічної діяльності, як такої. В той же час факт, оприбуткування вказаних товарів підтверджується належними первинними документами, і в чинному законодавстві відсутня обов'язкова вимога, щодо оплати понесених витрат при включенні їх до складу валових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами суд встановив наступне.

20.09.2011 року Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді було проведено позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за період з 28.11.1996 по 31.07.2011 р.

Перевіркою встановлено порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок громадян, а саме: віднесення до валових витрат вартість отриманого та неоплаченого товару від ПП „Бізнесгруп на суму 395576,39 грн. та ПП „Версант на суму 51250,63 грн. В результаті зазначених порушень, податковим повідомленням рішенням від 03 жовтня 2011 року за № НОМЕР_1 позивачу було донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 65742,9 гривень та штрафні санкції у розмірі 16435,7 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, а також як вбачається з Акту перевірки, товар придбаний у П "Бізнесгруп" ФОП ОСОБА_1 реалізовував ТОВ "Фоззі Фуд", ПП "Либідь-РТІ", ТОВ "Плюс Бонус", ТОВ "Пакко Холдинг" та ДТГО ВП "Вокзал Ужгород" Львівської залізниці., а товар , придбаний у ПП "Версант - реалізовував в день придбання ТОВ "Фоззі Фуд". Товар від постачальника до покупців доставляв ФОП ОСОБА_1 на власному вантажному автомобілі "Mercedes-Benz 611D" 1995 року випуску. В своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 використовує працю найманих працівників ( 3 працівники працюють неповний робочий день).

Відповідно до вимог статті оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають аморти зації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Згідно з пунктом 5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств, яким керуються субєкти підприємницької діяльності при формуванні складу витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходів, валові втрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат, платника податку у грошовій матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 ст. 11 даного Закону встановлено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку день їх видачі с каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт, послуг - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно статті 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Статтею 71 КАСУ встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Як встановлено судом, на протязі 2010 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 згідно договору б/н від 01.05.2010 року отримав від ПП „Бізнесгуп товар (овочі та фрукти в асортименті на загальну суму 879691, 67 грн. (що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними), яка включена до складу валових витрат 2010 року, оплата поставки за придбаний товар складає 405000,0 гривень, недоплачена сума становить 474691,67; також на протязі 2010 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 згідно договору №01/07/10 від 01.07.2010 року отримано від ПП „Версант товар (овочі та фрукти в асортименті) на загальну суму 301250,63 грн. (що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними), яка включена до складу валових витрат 2010 року, оплата поставки за придбаний товар складає 250000,0 гривень, недоплачена сума становить 51250,63.

Тобто, відповідно до вимог вказаних законодавчих норм, підприємець реалізував своє право включення до складу валових витрат суму придбання овочів та фруктів датою оприбуткування платником податку товарів.

За таких обставин визначення Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 65742,9 гривень та штрафні санкції у розмірі 16435,7 гривень суперечить нормам закону, а тому податкове повідомлення рішення від 03 жовтня 2011 року за № 03 жовтня 2011 року за № НОМЕР_1 підлягає визнанню недійсним, що суд встановив у відповідності до ч.3.ст. 2 КАСУ, якою визначено , що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позов фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ ум. Ужгороді від 03 жовтня 2011 року № НОМЕР_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Плеханова З.Б.