Справа № 2а-1223/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2011 р. Справа № 2a-1223/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в сумі 3802,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2011 року Державна податкова інспекція в місті Івано-Франківську (надалі ДПІ в м. Івано-Франківську, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення до бюджету заборгованості зі сплати податку на додану вартість в сумі 3802,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог пункту "а" підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року № 2181-III (надалі - Закон № 2181-III ), пункту 9.8 статті 9 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (надалі - Закон № 168/97-ВР) та пункту 1 статті 11 Закону України Про державну податкову службу вiд 04.12.1990 року № 509-XII (надалі - Закон № 509-XII) не сплатив узгоджену суму податку на додану вартість в сумі 3802,30 грн.

Представник позивача направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Направлена 08.04.2011року на адресу відповідача поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до частини 11 статті 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідач зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 19.12.1994 року як фізична особа-підприємець та відповідно до Закону України Про систему оподаткування № 1251-XII від 25.06.1991 року (надалі - Закон № 1251-XII) є платником податків і зборів (а.с. 9-11).

ДПІ в м. Івано-Франківську проведені документальні перевірки, за результатами яких складено акти від 11.03.2008 року за № 302/17-1, від 27.05.2008 року за № 4809/17-1, від 16.05.2008 року за № 3816/17-1, від 27.06.2008 року за № 6700/17-1, від 10.09.2008 року за № 11964/17-1, від 14.10.2008 року за № 13897/17-1, від 18.11.2008 року за № 15540/17-1, від 02.03.2009 року за № 2696/17-1, від 02.03.2009 року за № 2696/17-1 та встановлено порушення відповідачем підпункту 4.1.4 пунктів 4.1. статті 4 Закону № 2181-III, пункту 9.8 статті 9 Закону України № 168/97-ВР, пункту 1 статті 11 Закону № 509-XII, а саме: платником податку не подана звітність по податку на додану вартість за наступні податкові періоди: за січень 2008 року; за лютий 2008 року; за березень 2008 року; за квітень 2008 року; за травень 2008 року; за липень 2008 року, за серпень 2008 року, за вересень 2008 року, за жовтень 2008 року, за листопад 2008 року, за грудень 2008 року, за січень 2009 року;;за 11 місяців 2008 року, за 2008 рік; за I квартал 2009 року, за I півріччя 2009 року, за 9 місяців 2009 року та за 2009 рік (а.с. 87, 80, 73, 67, 60, 47, 39, 31, 24, 18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на вимогу позивача для підписання актів про перевірку своєчасності подання податкової звітності по податку на додану вартість, не з'явився (а.с. 86, 79, 72, 66, 59, 46, 38, 30, 23,17).

На підставі вищевказаних актів перевірки та відповідно до вимог підпункту 17.11 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181-III позивачем винесені податкові повідомлення - рішення форми "Р" від 17.04.2008 року за № /0; від 02.07.2008 року №/0; від 18.06.2008 року № /0; від 07.05.2008 року № /0; від 01.08.2008 року № /0; від 10.09.2008 року № /0; від 14.10.2008 року № /0; від 18.11.2008 року № /0; від 23.12.2008 року №/0; від 07.04.2009 року № /0; від 07.04.2009 року № /0, якими до відповідача застосовані штрафні санкції в розмірі 170,00 грн., 170 грн., 170,00 грн., 170,00 грн., 170,00 грн., 170,00 грн., 170,00 грн., 170 грн., 170 грн., 680,00 грн. та 170,00 грн., відповідно. Вказані податкові повідомлення - рішення відповідачу не вручені в зв'язку з чим складені акти про неможливість вручення податкових повідомлень за результатами документальної перевірки від 24.01.2009 року № 3/17-1, від 08.05.2009 року № 9/17-1 та від 08.05.2009 року № 10/17-1 (а.с. 25, 19, 12), тому вони розміщені на дошці оголошень ДПІ в м. Івано-Франківську.

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що позивачем були вжиті заходи до вручення відповідачу першої податкової вимоги форми Ф1 від 19.03.2007 року №1/602 та другої податкової вимоги форми Ф2 від 25.04.2007 року № 2/1227, які були направлені на адресу відповідача, однак ним не виконані (а.с. 7, 8).

Вказані вимоги розміщені на дошці оголошень ДПІ в м. Івано-Франківську 26.03.2007 року та 10.05.2007 року (а.с. 7, 8).

Згідно розрахунку боргу відповідача перед бюджетом станом на 17.11.2010 року за №574 узгоджена сума заборгованості зі сплати податку на додану вартість становить 3802,30грн. (а.с. 6).

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту а частини 1 статті 2 Закону № 168/97-ВР платником податку є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку.

Законом № 1251-XII визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Згідно пункту 3 частини 1 статті 9 вказаного Закону платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановленому законом терміни.

Закон № 2181-III установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону № 2181-ІІІ, податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковий борг податкове зобовязання з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Згідно підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобовязання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 та пунктів 4.2 і 4.3. вказаного Закону податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до висновків документальної перевірки результатів діяльності платника податків, які свідчать про заниження або завищення суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком визначених підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181.

Згідно з підпунктом 5.2.2 пункту 5 статті 5 Закону № 2181, при апеляційному узгодженні моментом узгодження податкового зобовязання є день отримання платником податків повідомлення, якщо платник не оскаржив рішення податкового органу протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4. статті 5 вищевказаного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно із підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181-III у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абзац 2 підпункту 6.2.2).

Пунктом 16.1.1 частини 16.1 статті 16 Закону № 2181-III передбачено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 16.4 статті 16 Закону №334/94-ВР податок за звітний період сплачується його платником до відповідного бюджету у строк, визначений законом для квартального податкового періоду.

В підпункті 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181-III зазначено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Однак, платник не виконав вимоги даного Закону і не погасив узгоджені суми податкових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, належне повідомлення відповідача підтверджується розміщенням на дошці податкових оголошень ДПІ м. Івано-Франківська податкових повідомлень - рішень форми "Р" від 17.04.2008 року за № /0; від 02.07.2008 року № /0; від 18.06.2008 року № /0; від 07.05.2008 року № /0; від 01.08.2008 року № /0; від 10.09.2008 року № /0; від 14.10.2008 року № /0; від 18.11.2008 року № /0; від 23.12.2008 року № /0; від 07.04.2009 року № /0; від 07.04.2009 року № /0 (а.с. 84, 76, 69, 64, 56, 51, 43, 35, 27, 21,13).

Отже, відповідач належно повідомлений, у встановленому законом порядку податковий борг не оскаржувався, таким чином дане зобов'язання вважається узгодженим.

Розмір податкового боргу підтверджується розрахунком заборгованості перед бюджетом по відповідачу станом на 17.11.2010 року за № 574 (а.с. 6) та іншими матеріалами справи. Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, станом на 17.11.2010 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 3 802,30 грн. (а.с. 6). Заборгованість станом на день розгляду судом справи не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 року дане положення слід розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Таким чином, право субєкта владних повноважень на звернення до суду визначено в частині 2 статті 124 Конституції України.

Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг в сумі 3802 (три тисячі вісімсот дві) грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Бобров Ю.О.

Постанова в повному обсязіскладена 16.05.2011 року.