Справа № 2а-0770/3064/11
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/3064/11
Ряд стат. звіту № 8.1.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шешені О.М. за участю секретаря судового засідання Куля Т.Т. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: Релігійна громада Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька), представник - ОСОБА_1;

відповідача: Закарпатська обласна державна адміністрація, представник ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Релігійної громади Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька) до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 13 лютого 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 лютого 2012 року.

Релігійна громада Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька) (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення Закарпатської обласної державної адміністрації, закріпленого в листі його ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики від 23.08.11 року №01-13/243, про відмову в реєстрації статуту релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) та зобов'язати Закарпатську обласну державну адміністрацію не пізніше десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили здійснити реєстрацію статуту релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) у новій редакції, наданого громадянами членами цієї громади у серпні 2011 року.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним. Розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 07.04.2004 р. за № 172 зареєстровано статут релігійної громади (парафії) Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька) (далі - ОСОБА_4), який було прийнято і затверджено її загальними зборами від 22.02.2004 року. 20 травня 2011 року відбулися загальні збори ОСОБА_4, на яких прийнято рішення, оформлене протоколом № 9, про повернення ОСОБА_4 під омофор Української Православної Церкви Київського Патріархату, перейменування ОСОБА_4 на Релігійну громаду Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) (далі - ОСОБА_4) та статут ОСОБА_4 Після прийняття зазначеного статуту ОСОБА_4, громадяни у кількості 11 чоловік, які є членами громади, 12.08.2011 року подали до відповідача заяву від 08.08.2011 р. про реєстрацію прийнятого статуту ОСОБА_4 та сам статут у трьох примірниках. Листом від 23.08.2011 року № 01-13/243 ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики відповідача повідомило, що заява оформлена з порушенням чинного законодавства, а між членами ОСОБА_4 наявний внутрішньоцерковний спір. З огляду на це відповідачем було вирішено, що згадана заява не підлягає задоволенню. Таке рішення відповідача на думку представника позивача є неправомірним.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, які зазначені у наданих письмових запереченнях проти позову. Свої запречення відповідач мотивує тим, що Закарпатська обласна державна адміністрація взагалі не може бути відповідачем по даній адміністративній справі, оскільки жодних рішень по відношенню до позивача не приймала. ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики від 23.08.2011 р. № 01-13/243 не є розпорядчим документом відповідача, а тільки розяснює позивачеві про допущені ним порушення при поданні заяви та пропонує яким чином можливо вирішити внутрішньоцерковні спори та провести реорганізацію релігійної громади.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 07.04.2004 р. за № 172 зареєстровано статут релігійної громади (парафії) Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька), який було прийнято і затверджено її загальними зборами від 22.02.2004 року.

20 травня 2011 року відбулися загальні збори громади на яких прийнято рішення оформлене протоколом № 9 про повернення громади під омофор Української Православної Церкви Київського Патріархату, перейменування ОСОБА_4 на Релігійну громаду Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) та статут ОСОБА_4 Після прийняття згаданого статуту громади, громадяни у кількості 11 чоловік, які є членами громади, 12.08.2011 року подали до облдержадміністрації заяву про реєстрацію прийнятого статуту громади Київського патріархату та сам статут у трьох примірниках. До вказаної заяви громадяни також додали вищезазначений протокол загальних зборів громади від 20.05.2011 р. № 9 та зазначили, що він не скріплений печаткою громади, оскільки з серпня 2009 року по теперішній час печатка незаконно утримується гр. ОСОБА_5 На підтвердження факту відсутності та її незаконного утримання надали відповідні документи.

Листом від 23.08.2011 року № 01- 13/243 (а.с. 18) ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики облдержадміністрації повідомило заявника та облдержадміністрацію про те, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки заява оформлена з порушенням чинного законодавства, а також окремі положення статуту не відповідають вимогам чинного законодавства про свободу совісті та релігійні організації.

Це підтверджується тим, що згідно протоколу від 20.05.2011 р. № 9 загальних зборів віруючих релігійної громади Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м.Ужгорода (Свято-Троїцької), перейменовано громаду та прийнято статут Української Православної Церкви Київського Патріархату м.Ужгород (Свято-Троїцької), а в заяві про реєстрацію вказується стара назва, релігійна громада Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м.Ужгорода (Свято-Троїцької).

В статуті релігійної громади (парафії) Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м.Ужгород (Свято-Троїцької) (а.с. 10) в пункті 7 „Заключні положення" встановлено наступне:

7.1. Зміни та доповнення до цього статуту вносяться на підставі рішення загальних зборів і реєструються у тому ж порядку, що і сам статут.

7.2. Діяльність громади може бути припинено:

рішенням загальних зборів;

на підставі рішення суду.

7.3. Після прийняття рішення про припинення діяльності проводиться ліквідація.

7.7. Ліквідація вважається завершеною, громада такою, що припинила свою діяльність, з часу внесення запису про це у державний реєстр.

7.8. Реорганізація громади проводиться відповідно до законодавства.

Тобто, релігійна громада Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м.Ужгород (Свято-Троїцька) при проведенні загальних зборів віруючих 20 травня 2011 р. та при складенні заяви про реєстрацію громади Української Православної Церкви Київського Патріарху м.Ужгород (Свято-Троїцька), не дотримувалася жодних вимог зазначених у ст.ст. 14, 16 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та власних положень, які передбачені у статуті.

В пункті 1.1. "Загальних положень" поданого на реєстрацію статуту наголошується, що релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріарху м.Ужгород (Свято-Троїцька), попереднє найменування релігійна громада Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгорода (Свято-Троїцька), є первинний структурний підрозділ Української Православної Церкви Київського Патріархату (далі - УПЦ КП), який безпосередньо входить до складу Закарпатської єпархії УПЦ КП.

Всупереч цьому, пунктом 1.4. діючого статуту релігійної громади (парафії) Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгорода (Свято-Троїцька), зареєстрованого 07.04.2004 р. за № 172 передбачено, що у своїй цивільній та господарській діяльності громада є самостійною та незалежною організацією, не підрорядковується та не входить у жодне релігійне обєднання, управління, центр як в Україні так і за її межами.

Зміни до статуту релігійної громади вносяться у порядку і на умовах, передбачених законом і статутом громади. Перехід релігійної громади - юридичної особи в канонічне і організаційне підпорядкування іншому діючому в Україні чи за її межами релігійному центру чи його релігійному управлінню, за рішенням її загальних зборів в інших випадках, має вирішуватися на засадах ст. 16, частина перша і друга, Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та ст.ст. 109 і 110 Цивільного кодексу України, тобто шляхом поділу, виділу або ліквідації громади і утворення на її основі нових громад. Новоутворені релігійні громади визначають свою канонічну і організаційну підлеглість у статутах і підтверджують її відповідним погодженням із релігійним центром або його регіональним релігійним управлінням.

У звязку з цим, суд не може погодитися із твердженням позивача, про те, що у цьому випадку іде мова лише про зміну назви громади, оскільки в пункті 1.1. "Загальних положень" поданого на реєстрацію статуту вказано, що релігійна громада є первинним структурним підрозділом Української Православної Церкви Київського Патріархату, який безпосередньо входить до складу Закарпатської єпархії УПЦ КП, що погодила даний статут.

Крім цього суд констатує наступне. Розпорядженням голови Закарпатської облдержадміністрації від 09.02.2006 року № 66 (а.с. 42-44) затверджено Положення про управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, в якому передбачено, що управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює попередній розгляд поданих на реєстрацію в установленому законодавством порядку статутів (положень) релігійних організацій, а також змін і доповнень до них, перевіряє їх відповідність законодавству та подає висновки обласній державній адміністрації.

ОСОБА_3 є юридичною особою, має рахунки в установах Державного казначейства України, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Таким чином, ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики Закарпатської обласної державної адміністрації своїм листом від 23.08.2011 року за № 01-13/243 повідомило заявника та облдержадміністрацію про те, що не підлягає задоволенню заява про реєстрацію прийнятого статуту громади у новій редакції, оскільки заява оформлена з порушенням чинного законодавства і окремі положення статуту суперечать законодавству.

У своїх поясненнях представник позивача наголошував на тому, що громада обгрунтовано та правомірно предявила позов до Закарпатської обласної державної адміністрації, а не до її ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики облдержадміністрації.. Дане твердження спростовується тим, що Закарпатська обласна державна адміністрація по відношенню до позивача не видала жодного розпорядчого документа. ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики від 23.08.2011 року № 01-13/243 не є правовим актом індивідуальної дії по відношенню до позивача в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України.

А отже, не підлягає до задоволення позов і в частині зобовязання Закарпатської обласної державної адміністрації не пізніше десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили здійснити реєстрацію статуту релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м.Ужгорода (Свято-Троїцької) у новій редакції, наданого громадянами членами цієї ОСОБА_4 у серпні 2011 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Підстав звільнення від доказування сторонами не заявлено, судом не встановлено. Надані позивачем докази та обґрунтування позову не доведені в судовому засіданні. Відповідачем доведено правомірність своїх дій, що стосуються предмету позову. Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові Релігійної громади Української Автокефальної Православної Соборної Церкви м. Ужгород (Свято-Троїцька) до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення Закарпатської області державної адміністрації, закріплене в листі його ОСОБА_3 з питань внутрішньої політики від 23.08.11 №01-13/243, про відмову в реєстрації статуту релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) та зобов'язати Закарпатську обласну державну адміністрацію не пізніше десяти календарних днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили здійснити реєстрацію статуту релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Ужгорода (Свято-Троїцької) у новій редакції, наданого громадянами членами цієї ОСОБА_4 у серпні 2011 року відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Шешеня О.М.