Справа № 750/6183/15-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/6183/15-а
Провадження № 2-а/750/583/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

25.06.2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виплати їй пенсії в заниженому на 1885 грн. 44 коп. розмірі щомісяця після набрання законної сили постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виплати їй пенсії в заниженому на 1731,52 грн. розмірі щомісяця після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити її порушене право на отримання пенсії в установленому законом розмірі, обчисленому з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, шляхом здійснення виплати її поточної пенсії у відповідності до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» однією загальною сумою, зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити виплату сум пенсії, які нараховані у відповідності до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року та не отримані нею, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.55 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідачем в межах встановленого строку були надіслані заперечення по справі. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову за відсутністю правових підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З 27 березня 2010 року управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», позивачу призначена пенсія в розмірі 67% від грошового забезпечення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року, яка набрала законної сили 27 вересня 2011 року визнано неправомірними дії головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, яку вона отримувала відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці служби, зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року, починаючи з 27.03.2010 року, за вирахуванням вже здійснених виплат.

1 грудня 2011 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області відкрито виконавче провадження № 30147906 по виконанню даного судового рішення.

На виконання розпорядження державного виконавця та рішення суду відповідач в грудні 2011 року здійснив розрахунок пенсії позивача, згідно якого основний розмір пенсії мав становити 5222 грн. 11 коп. (щомісячна недоплата пенсії становила 1885 грн. 44 коп.) та нарахував заборгованість за період з березня 2010 року по 31.12.2011 року в сумі 39898,34 грн.

Незважаючи на вищевикладене, відповідачем заборгованість не виплачувалась і поточну пенсію позивач продовжувала отримувати щомісяця в заниженому на 1885 грн. 44 коп. розмірі. При цьому, сума 1885 грн. 44 коп. щомісяця зараховувалась відповідачем на додаткову відомість, яка на виплату не направлялась і заборгованість щомісяця збільшувалась.

Рішенням Європейського суду з прав людини №1270/12 Москаленко та інші проти України від 18.07.2013 року визнано порушення прав позивача (Статті 6 § 1 Конвенції, статті 13 Конвенції, Статті 1 Протоколу № 1) і зобовязано Україну сплатити сатисфакцію в розмірі 2000 євро та виконати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року, постановленого на користь позивача.

В рамках виконання вищезазначеного рішення Європейського суду з прав людини, Міністерством юстиції України, на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року, 26 червня 2014 року позивачу була здійснена виплата 75443,49 грн. заборгованості з пенсії, яка була нарахована відповідачем за період з 27 березня 2010 року по 30 жовтня 2013 року, але на даний час відповідач продовжує здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 в заниженому розмірі.

Крім того, в грудні 2012 року відповідач на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. № 355 Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.2012 року № 952 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. № 355 провів перерахунок пенсії позивача, але в ході такого перерахунку не було враховано перерахунок, здійснений на виконання рішення Деснянського районного суду від 02.02.2011 року, тобто не враховано в грошовому забезпеченні доплату, яку позивач отримувала за вислугу понад 20 років на посадах слідчого, в результаті чого розмір пенсії було занижено, що призвело до нового звернення позивача до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними.

Київським апеляційним адміністративним судом 05.11.2013 року прийнята постанова, яка набрала законної сили 12.11.2013 року, відповідно до якої визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, проведеного на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування довідки Державної Податкової Служби в Чернігівській області № 05/645-043 від 25 квітня 2013 року та без врахування перерахунку, проведеного на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 21 грудня 2012 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням в грошовому забезпеченні доплати, яку вона отримувала за службу 20 і більше років на посадах слідчих та з урахуванням перерахунку, проведеного Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року.

28 грудня 2013 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області відкрито виконавче провадження № 41368705 по виконанню даного судового рішення.

На виконання вимоги державного виконавця та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року відповідач здійснив розрахунок пенсії ОСОБА_2 у відповідності до законодавства, визначивши, що основний розмір пенсії з грудня 2012 року мав становити 5547 грн. 28 коп. та що різниця в пенсії між виплаченою та тою, яка підлягала виплаті з грудня 2012 року, становила щомісяця 1731,52 грн., але, незважаючи на це, пенсію позивачу відповідач виплачує у заниженому розмірі.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, яка набрала законної сили, є обовязковою для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Посилання відповідача на Закони України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», в яких зазначено, що норми і положення ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік», суд не приймає до уваги, оскільки стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» стосуються обчислення пенсії при її призначенні. За загальновизнаним принципом права, який закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тобто, Закони України про бюджет України на відповідний рік можуть поширювати свою дію виключно на ті події, факти, які виникли після набрання чинності зазначеними нормативно-правовими актами, а отже, стосуються тих осіб, у яких право на призначення пенсії з'явилося після набрання зазначеними актами чинності. Право на призначення пенсії у позивача виникло в березні 2010 року, а тому прийняті після цього нормативно-правові акти не можуть впливали на її пенсійне забезпечення.

Згідно довідки ДПС в Чернігівській області, яка була надана відповідачу для проведення перерахунку пенсії позивача з грудня 2012 року, розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється її пенсія відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 17 грудня 1992 року № 393 та від 13.02.2008 року № 45, становить 8279,52 грн.

Позивачу відповідачем призначена пенсія у розмірі 67% від грошового забезпечення, що становить 5547,28 грн., але фактично відповідач здійснює виплату пенсії позивачу в розмірі 3815,76 грн.

При цьому, щомісяця відповідач здійснює розрахунок пенсії позивача з урахуванням судових рішень, після чого розраховує різницю в пенсії, яка нині становить 1731,52 грн. і заносить її на додаткову відомість як доплату до пенсії за рішенням суду, яку на виплату не направляє.

Такі дії відповідача не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 N 28-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485, управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, оскільки відповідно до законодавства України, пенсія позивача фінансується з державного бюджету України і обовязок щодо розрахунку та її виплати покладений на відповідача, останній має подавати заявку про фінансування поточної пенсії в установленому законом розмірі, тобто у розмірі, обчисленому з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, і здійснювати її виплату загальною сумою.

Неправомірність дій відповідача щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі №750/1941/14, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2014 року у справі № К/800/33094/14,

постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі №750/7427/14, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 листопада 2014 року у справі № К/800/60974/14), постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі №750/1940/14, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2014 року у справі № К/800/36725/14.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (із змінами), відповідно до якого компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів. Нараховується та виплачується сума компенсації у тому самому місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості. Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Верховний Суд України в своїх рішеннях, зокрема Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14 про відшкодування особі втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, дійшли правового висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-ІУ, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, оскільки відповідно до законодавства України, пенсія позивача фінансується з державного бюджету України і обовязок щодо розрахунку та її виплати покладений на ГУ ПФУ в Чернігівській області, то саме відповідач має забезпечити фінансування та виплату такої пенсії в установленому законом розмірі, тобто у розмірі, обчисленому з урахуванням судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виплати пенсії ОСОБА_2 в заниженому на 1885 грн. 44 коп. розмірі щомісяця після набрання законної сили постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виплати пенсії ОСОБА_2 в заниженому на 1731,52 грн. розмірі щомісяця після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити порушене право ОСОБА_2 на отримання пенсії в установленому законом розмірі, обчисленому з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, шляхом здійснення виплати її поточної пенсії у відповідності до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» однією загальною сумою.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити виплату сум пенсії, які нараховані у відповідності до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року та не отримані ОСОБА_2, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.55 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя