Справа № 2а-1207/10/2370
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1207/10/2370 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі Хрімлі О.Г., Літвіної Н.М., Чаку Є.В., Архіповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року у справі за позовом Державного підприємства науково-виробничого комплексу «Фотоприлад»до Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство науково-виробничий комплекс «Фотоприлад»звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду від 16 березня 2010 року № 292.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року адміністративний позов задоволений.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню з ухваленням нової з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.03.2007 року по справі № 14/1645 порушено провадження у справі про банкрутство НВК «Фотоприлад»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси не мало підстав для нарахування суми фінансових санкцій та пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, від 16 березня 2010 року № 292 до Державного підприємства науково-виробничого комплексу «Фотоприлад»застосований штраф в розмірі 284649,43 грн. та нарахована пеня у розмірі 53718,08 грн. за період з 20.07.2009 року по 22.12.2009 року.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 10 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

У відповідності до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Вказана норма кореспондується з п.п. 9.3.2 п. 9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1.

У відповідності до п. 10.5 Інструкції № 21-1, рішення про нарахування пені посадові особи органів Пенсійного фонду виносять одночасно з прийняттям рішення про застосування фінансових санкцій, зазначених у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції за формою згідно з додатком 14 цієї Інструкції, яке протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається страхувальнику з повідомленням про вручення.

Згідно з розрахунками сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (рядок 8 розрахунків) відповідачем самостійно нараховані страхові внески: за червень 2009р. - 545 648 грн. 32 коп.; за липень 2009р. -659 094 грн. 03 коп.; за серпень 2009р. -598 592 грн. 02 коп.; за серпень 2009р. -598 592 грн. 02 коп.; за вересень 2009р. -603 774 грн. 66 коп.; за жовтень 2009р. - 541 745 грн. 83 коп.; за листопад 2009р. -585 192 грн. 23 коп., за грудень 2009р. -622 498 грн. 51 коп.

З банківських виписок вбачається, що позивач самостійно перерахував відповідачеві страхові внески: 25.08.2009р. -частково за липень 2009р. у сумі 1 200 грн. (1000 грн. + 200 грн.); 07.09.2009р. - частково за липень 2009р. у сумі 89 000 грн. ( 85 000 грн. + 5 000 грн.); 28.09.2009р. -частково за липень 2009р. у сумі 63 000 грн. ( 60 000 грн. + 3 000 грн.); 07.10.2009р. -частково за серпень у сумі 598 292 грн. (561 460 грн. + 36 832 грн.); 29.10.2009р. -частково за липень 2009р. у сумі 190 808 грн. ( 172 312 грн. + 18 496 грн.); 09.11.2009р. -частково за вересень 2009р. у сумі 269 000 (257 000 грн. + 12 000 грн.); 12.11.2009р. - частково за жовтень 2009. У сумі 34 000 грн. (32 000 грн. + 2 000 грн.); частково за жовтень 2009р. -у сумі 541 745 грн. (508 645 грн. + 33 100 грн.); частково за вересень 2009р. у сумі 197 356 грн. (164 256 грн. + 33 100 грн.).

Таким чином, за затримку сплати страхувальником суми страхових внесків до 30 календарних днів, Управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси правомірно застосовано до позивача фінансові санкції у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, а саме штраф в розмірі 284649,43 грн. та нарахована пеня у розмірі 53718,08 грн. за період з 20.07.2009 року по 22.12.2009 року.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на положення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»мораторій на задоволення вимог кредиторів -зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань по сплаті страхових внесків до органів ПФУ у позивача настав після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджувалась.

Даний висновок кореспондує зі змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з якою нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Правило, встановлене абз. 4 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», поширюється виключно на страхові внески, недоїмка за якими виникла до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість позовних вимог Державного підприємства науково-виробничого комплексу «Фотоприлад».

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси -задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року -скасувати.

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства науково-виробничого комплексу «Фотоприлад»-відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

Є.В. Чаку