Справа № 2-а-543/10
Суддя: Дєдов М. С.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іллінецький районний суд Вінницької області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2010 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

судді Дєдова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до правління Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області, в якому вказала, що вона є «дитиною війни», відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак розміри виплачених їй відповідачем коштів щомісячної державної соціальної допомоги за період із січня 2007 року по грудень 2009 року не відповідають таким вимогам чинного законодавства України. При здійсненні виплат у вказаний період відповідач керувався відповідними нормами законів України про бюджети на відповідні роки, якими обмежувались такі виплати, однак при цьому не врахував Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року та від 22 травня 2008 року, за якими такі обмеження були визнані неконституційними.

Тому вона просить суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої сумищомісячної державної соціальної допомоги дитині війни.

Управління Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про відкриття скороченого провадження з копією позовної заяви та доданих документів не подало до канцелярії суду письмових заперечень на позов чи заяви про його визнання.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних мотивів.

Як встановлено судом, позивачка має статус дитини війни, що підтверджується копією її паспорта та копією пенсійного посвідчення з відміткою «дитина війни» (а.с.7).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.7 цього Закону, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього Закону, було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 за № 6-рп/2007 року у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 цього Закону. Тому право та такі виплати у 2007 році у позивачки було, починаючи із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 за №10-рп/2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.67 розділу 1, п.п.1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту Закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Тому право та такі виплати у 2008 році у позивачки було, починаючи із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У 2009, році дія вказаної норми закону не зупинялась, тому за цей час позивачка мала право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни у повному розмірі.

Суд вважає, що позивачка, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у вказані періоди 2007, 2008, 2009 років мала право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлений не розмір мінімальної пенсії, з якого обчислюється доплата особам, які мають статус «дитини війни», а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлюється розмір такої доплати у відповідності до 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Тому розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Крім того, згідно ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Виходячи із приписів ч.2 ст.152 Конституції України, дати ухвалення рішень Конституційним Судом України та моменту звернення позивачки до суду із цим позовом, суд вважає доведеним обовязок відповідача нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», лише за період із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом може бути поновлений за клопотання особи, яка бере участь у справі.

Позивачка вказує в своїй заяві, що пропустила строк на звернення до суду з адміністративним позовом, так як не знала про порушення своїх прав, оскільки про належні їй виплати як дитині війни, її ніхто не повідомляв.

За таких обставин суд вважає за можливе поновити позивачці строк на звернення до суду з адміністративним позовом, як такий що пропущений нею з поважних причин.

Державні соціальні гарантії, зокрема підвищення до пенсії дитині війни, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня, передбаченого ст.48 Конституції України, тому право на соціальний захист не може бути обмежено і строк позовної давності на соціальні виплати не поширюється.

Тому суд визнає необхідним відновити порушене право позивачки шляхом зобовязання відповідача нарахувати і виплатити позивачці надбавку, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період часу з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року. При цьому перерахунок конкретним сум такої недоплаченої позивачці допомоги має бути проведений відповідачем, оскільки це не входить до компетенції адміністративного суду.

Понесені позивачем судові витрати по справі слід стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 48, 152 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.158 - 163, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Іллінецькому районі Вінницької області провести перерахунок належних ОСОБА_1 виплат, згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплачену суму щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, за періоди із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. понесених нею судових витрат за рахунок Державного бюджету України.

В частині задоволення інших позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Копії цієї постанови невідкладно направити сторонам.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами протягом 10 днів. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: /підпис/