Справа № 805/2963/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 р. Справа № 805/2963/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Час прийняття постанови: 15 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівні реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції про визнання незаконним та скасування висновку; внесення зміни в актовий запис,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1А.) звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівні реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції (надалі відповідач) про визнання незаконним та скасування висновку від 19.05.2015р.; внесення змін в актовий запис про народження серії ІІ №571235, якою змінити національність батька дитини з «українець» на «німець».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що судовим рішенням встановлено, що батько позивача, який помер 11.12.2003р., був за національністю німець. Проте, відповідач спірним рішенням відмовився внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 щодо зміни національності батька дитини з «українець» на «німець».

Позивач надав клопотання по розгляд справи без його участі.

Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що у відповідача не було правових підстав для задоволення заяви позивача щодо виправлення національності батька дитини з «українець» на «німець».

У наданих письмових запереченнях відповідач зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Відповідно до паспорту громадянина України ВА875220, виданого 10.09.1997р. Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Костянтинівка Донецької області).

У наданій до суду копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія ЯЕ №571235 вказано, що батько позивача ОСОБА_2 має національність «українець».

Згідно з копією виданого повторно свідоцтва серія 1-НО №156015 від 25.07.2002р. про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказано, що ОСОБА_2 має національність «німець».

ОСОБА_2 помер 11.12.2003р., про що зазначено в копії свідоцтва про смерть серії 1-НО №746298 від 12.12.2003р.

Також, до суду надана копія рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №233/504/15-ц в якій дата прийняття рішення зазначена «03 березня 2014 року» та мається відмітка про набрання чинності 13.03.2015р.

Вказаним судовим рішенням задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, встановлено, що ОСОБА_2, який помер 11 грудня 2003 року, актовий запис про смерть №1521, був за національністю німець.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 08.05.2015р., якою просив внести до актового запису про народження №1706, складеного 24.09.1952р. виправлення національності батька дитини з «українець» на «німець». Причина внесення змін до актового запису допущена помилка.

До вказаної заяви додані зазначені документи.

Відповідачем надана копія запису акта про народження ОСОБА_1 №1706 від 24.09.1952р., в якому зазначено, що ОСОБА_2 має національність «українець».

Згідно з наданою відповідачем копією запису акта про шлюб №1327 національність ОСОБА_2 змінено з «українець» на «німець».

19 травня 2015 року відповідач склав висновок про відмову внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану, із якого вбачається що відповідачем враховані наведені вище документи. У спірному висновку відповідач посилається на те, що законодавством не передбачено зміну національності осіб, щодо яких складено актові записи, які прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків, на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність.

Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та четвертою ст. 6 Закону України від 01 липня 2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

У відповідності до ч.1 ст.22 зазначеного Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. за №55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.7 вказаних Правил визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою п.2.5 вказаних Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Згідно з ч.1 п.2.12 вказаних Правил встановлено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Суд зазначає, що спірний висновок відповідача обґрунтований відсутністю у відповідача повноважень щодо внесення зміни (виправлень) в актовий запис про народження щодо національності батька на момент розгляду відповідної заяви позивача.

Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та іншими діючими нормативно-правовими актами України не передбачено повноважень відділів державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін (виправлень) відносно національності батьків. Тобто, у органу державної реєстрації актів цивільного стану не було передбачених чинним законодавством повноважень для задоволення заяви позивача.

На підставі наведеного, суд вважає правомірним спірний висновок відповідача.

Таким чином, позовні вимоги в частині оскарження спірного висновку не підлягають задоволенню.

Проте, підпунктом 2.13.2 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Також, пп.2.13.12 п.2.13 зазначених Правил встановлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з п.2.16.7 п.2.16 зазначених Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Пунктом 2.18 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

З урахуванням наданих до суду доказів, якщо ОСОБА_1 бажає зазначення у власному свідоцтві про народження національності батька «німець», а не «українець», то суд вбачає відсутність обґрунтований законодавчих обмежень для такої зміни в записі акта про народження.

Частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі наведеного, суд вбачає наявність достатніх підстав для внесення відповідних змін до актового запису на підставі постанови адміністративного суду, що не суперечить чинному законодавству України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині внесення зміни в актовий запис підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що у позовній заяві позивач вказує №571235 не запису акта про народження, а бланку свідоцтва про народження.

У відповідності до ч.6 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи відсутність порушень з боку відповідача та, відповідно, неможливість застосування положень абзацу десятого ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги в частині внесення зміни в актовий запис підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідача внести в запис акта про народження №1706 від 24.09.1952р. зміни, зазначивши національність ОСОБА_2 «німець».

Згідно квитанції №101710073 від 17.07.2015р. позивачем сплачено 73,08 грн. судового збору за подання адміністративного позову немайного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Згідно ч.3 вказаної статті, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, поверненню позивачу підлягає 36,54 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівні реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції про визнання незаконним та скасування висновку; внесення зміни в актовий запис задовольнити частково.

Зобовязати Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівні реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції внести в запис акта про народження №1706 від 24 вересня 1952 року зміни, зазначивши національність ОСОБА_2 «німець».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса проживання: 85113, АДРЕСА_1) 36 (тридцять шість) гривень 54 (пятдесят чотири) копійки судового збору.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження та складена у повному обсязі 26 серпня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Куденков К.О.