Справа № 820/6877/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 серпня 2015 р. № 820/6877/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер"
до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана позивачем у день її фактичного прийняття органом державної податкової служби 22.04.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Харківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області листом від 27.04.2015 р. № 4038/10/20-23-15.03-18, з посиланням на п.п.49.18.2 та 49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.10р. № 2755-УІ, не визнано "як податкова звітність" податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ "Атлантик-Гейзер" № від 22.04.2015 р. на І квартал 2015 р. Причиною відмови в прийнятті вказаної звітності відповідач зазначив, що податкова декларація надана позивачем з порушення податкового періоду. Позивач не погоджуючись з рішенням Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області звернувся з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовної заяви та просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач (а.с.27-28) вказав, що фахівцями ХОДПІ за результатами камеральної перевірки встановлено, що ТОВ "Атлантик-Гейзер" надано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2015 року, однак на думку податкового органу, позивач звільнений від подачі фінансової та податкової звітності поквартально та мав подавати лише річну декларацію, строком до 02 березня 2015 року. Подавши податкову декларацію 22.04.2015 року підприємством позивача було порушено строк подачі податкової звітності. За таких, підстав відповідач вважає дії та рішення про відмову у прийнятті податкової звітності цілком обґрунтованими та правомірними.

У судовому засідання представник відповідача підтримав доводи заперечень та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 22.04.2015 року ТОВ "Атлантик-Гейзер" засобами електронного звязку надіслало, в порядку, передбаченому чинним законодавством, до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2015 року в електронному вигляді, що підтверджується квитанцією №. (а.с.8).

ХОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області листом №4038/10/20-23-15.03-18 від 27.04.2015 р. повідомила позивача про те, що податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2015 року подано з порушенням податкового періоду, а отже, декларація не визнається ОДПІ як податкова звітність. (а.с.14).

Вирішуючи спір суд відзначає, що згідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 46.5 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Також, відповідно до п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положенням пункту 46.5 ст.46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Згідно нової редакції п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, норма щодо можливості припинення сплати авансових внесків, у зв'язку з неотриманням за підсумками 1 кварталу звітного (податкового) року прибутку або отримання збитку втратила чинність.

Однак, на момент спірних правовідносин діяла норма податкового законодавства, що визначалась Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, в якій зазначалось, що відповідно до пункту 9 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобовязані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому, сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 1 січня 2015 року), у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається контролюючому органу в порядку, передбаченому цим кодексом.

Таким чином, посилання відповідача на положення Закону України №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який опубліковано в газеті "Голос України" в частині справляння податку на прибуток підприємств, що набрали чинності 01.01.2015 р., та якими не передбачено права платника податку, який сплачує авансовий внесок, подавати податкову декларацію за перший квартал у разі не отримання ним прибутку або отримання збитку безпідставні, оскільки, податковою інспекцією не взято до уваги та проігноровано "Перехідні положення" вказаного Закону.

Відповідно до п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пункт 49.3. статті 49 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 49.13 ст. 43 ПКУ, у разі, якщо в установленому законом порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом ДПС (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом ДПС.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду судом встановлено, що при вчиненні, що відповідачем не надано суду доказів правомірності вчинених дій, покладених в основу винесеного рішення про відмову в прийнятті податкової звітності, що в свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів ТОВ "Атлантик-Гейзер".

За таких підстав, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" до Харківської об'єднаної державно податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій незаконними - задовольнити.

Визнати протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана позивачем у день фактичного отримання органом державної податкової служби 22.04.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 21 серпня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко