Справа № 2-а-2749/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2749/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" листопада 2011 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до посадової особи інспектора ІДПС БДПС служби ВДАІ м. Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне провопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16 липня 2011 року о 21 годині 48 хвилині, позивач по справі керуючи автомобілем марки Шкода Супер-б, д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Волгоградська у м. Кривому Розі, де був зупинений інспектором ДПС, яким об 21 годині 55 хвилині 16.07.2011 року був складений протокол серії АЕ №473987 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КупАП та винесено постанову серії АЕ №409030 в справі про адміністративне правопорушення. Згідно цієї постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок за порушення п.п. 12.4 ПДР України.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував та в своєму позові зазначив, що згідно вказаної постанови, 16.07.2011 року о 21 годині 48 хвилині, він нібито керуючи автомобілем Шкода Супер-б, д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Волгоградська у м. Кривому Розі, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 22 кілометри на годину, рухаючись зі швидкістю 82 км./год., чим порушив вимогу п.12.4 ПДР України. Так, інспектором ДПС було вказано, що він нібито порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, однак згідно вказаного пункту визначається, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Однак, він ніяким чином не порушував ПДР України, а майже постійно тримав одну й ту ж саму швидкість, яка входить в дозволені рамки визначені правилами дорожнього руху України.

Всі вищевказані обставини, він доводив до відома інспектора ДПС, проте, не взявши до уваги його пояснення та всі обставини, які він бачив на власні очі, інспектор ДПС почав розгляд справи про адміністративне порушення й виніс постанову. Крім того, одразу ж після його зупинки інспектором ДПС, останній надав йому показання приладу «Беркут», де було зафіксовано швидкість 82 км/год., але він будучи цілком впевненим в своїй правоті, вимагав від інспектора докази, що це вимірювана швидкість саме його автомобіля, тому що по-перше, він не порушував максимально встановленої швидкості на автомобільній дорозі а по-друге, тому що позаду нього та по сусідніх смугах рухався ще великий транспортний потік й тому швидкість вимірювана інспектором ДПС могла приналежати будь-якому рухаючумусь автомобілю на даному відрізку автомобільної дороги.

Щодо вищевказаного, прилад «Беркут», який був наданий відповідачем, за своєю технічної характеристикою має комірку пам'яті, що дозволяє зберігати данні в пам'яті до 10 хвилин, а отже інспектор ДПС мав можливість зафіксувати правопорушення іншого автомобіля, який рухався, наприклад, п'ять хвилин тому. Також, відповідач не повідомив із характеристиками можливих похибок у вимірах приладу.

Позивач при складанні постанови вимагав від інспектора ДПС представити йому докази сертифікації технічного засобу, яким велась фіксація та докази проходження метрологічної перевірки, так як відповідно до п.19.2. Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» працівникам підрозділів ДПС забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну. Пункт п.17.10. вищезазначеного наказу також визначає, що під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється використовувати технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув.

Також, він звернувся до інспектора з проханням про надання йому відповідних документів щодо підтвердження місця його дислокації, так як працівник підрозділу ДПС, відповідно до п.6.3. Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС» під час несення служби зобов'язаний перебувати на визначеному місці несення служби відповідно до дислокації, але інспектором його прохання було проігноровано.

Таким чином,ним не було ніяким чином порушено п.12.4 ПДР України, а відтак в його діях не має складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, та вважає, що дії відповідача є протиправними, а постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного він просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Позивач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження. Відповідно до вказаної заяви позивач позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача до суду не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 с. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ № 409030 від 16.07.2011 року позивач її отримав одразу після складання, а до суду позовна заява подана 26.07.2011 року, тобто, у встановлений законом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2011 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Вважаю, то зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, шо постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст..ст. 11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії - інспектора ІДПС БДПС служби ВДАІ м. Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови серії АЕ № 473987 від 16.07.2011 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 рн.

Скасувати постанову серії АЕ № 473987 від 16.07.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою інспектором ІДПС БДПС служби ВДАІ м. Кривого Рогу сержантом міліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1