Справа № 2-а-3495/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а 3495 /11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків адміністративні позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 (ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 до управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок грошової допомоги та допомоги на оздоровлення

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з вказаними позовами та просять визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та стягнути на їх користь з відповідача недовиплачені кошти по ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: ОСОБА_10 з 2007 року, ОСОБА_28, ОСОБА_27, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_23 з травня 2010 року, ОСОБА_33, ОСОБА_31 з вересня 2007 року, ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_35 з жовтня 2007 року, ОСОБА_17, ОСОБА_30, ОСОБА_29 з листопада 2007 року, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_36, ОСОБА_21, ОСОБА_22,ОСОБА_37, ОСОБА_19, ОСОБА_38, ОСОБА_34, ОСОБА_5, ОСОБА_26, ОСОБА_24, ОСОБА_18 за період, передбачений законом, мотивуючи це тим, що вони проживають в зонах гарантованого добровільного відселення та посиленого радіологічного контролю, в подальшому зобовязати відповідача виплачувати зазначені кошти у відповідності із ст. 37 Закону, оскільки ці виплати є меншими, ніж передбачено Законом, у позові просили справу розглядати без їх участі. Крім того, ОСОБА_10 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до ст. 48 Закону він отримує нараховану відповідачем щорічну допомогу на оздоровлення, проте ці виплати також є меншими, ніж передбачено Законом, тому він просить здійснити перерахунок та зобовязати в подальшому виплачувати цю допомогу у передбаченому Законом розмірі.

Представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позови не визнає, оскільки діяли в межах чинних постанов КМ України та бюджетного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачі є потерпілими внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно 4, 3 та 1 категорії, постійно проживають:

- ОСОБА_28, ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8 (ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_37, ОСОБА_35, ОСОБА_22, ОСОБА_26, ОСОБА_24 ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_27, ОСОБА_30, ОСОБА_29, ОСОБА_33, ОСОБА_31 зоні гарантованого добровільного відселення,

- ОСОБА_20, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_36, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_10 - у зоні посиленого радіологічного контролю, що стверджується відповідними посвідченнями, довідками сільських рад та не заперечується відповідачем у відповіді і запереченні. Таким чином вони мають право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У спірний період часу, ця допомога виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, на території посиленого радіологічного контролю 30% мінімальної заробітної плати. Відповідач же виплачує вказану доплату у розмірі відповідно 2 грн. 10 коп. та 1 грн. 60 грн. щомісяця, керуючись постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року. Зазначена постанова прийнята 15 років тому, і її положення не відповідають вимогам Закону. Враховуючи вищу силу норм Закону перед постановами КМУ, при нарахуванні і виплаті допомоги слід керуватися саме нормами Закону. Постанови КМ не можуть звужувати визначені Законами соціальні пільги та компенсації.

Виплата допомоги передбаченої ст.37 ЗУ «Про статус…» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що слід здійснити позивачам перерахунок та виплату коштів у розмірах визначених ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з квітня 2010 року (враховуючи шестимісячний строк позовної давності, передбачений ст. 99 КАС України, на застосуванні якого наполягає відповідач), оскільки відповідно до виданої відповідачем довідки виплати за квітень-червень 2010 року проведені 25.06.2010 року, а строк позовної давності слід рахувати з 1 - 6.06.2010 року( шість місяців з дати подачі позовів), а ОСОБА_34 з 01.10.2010 року.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є Управління праці та соціального захисту населення Іванківської райдержадміністрації, тому суд, зобов`язує відповідача здійснити перерахунок та виплату вищевказаних коштів, а заперечення відповідача проти позову є безпідставними.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у майбутньому сплачувати грошову допомогу відповідно до наведених норм Закону, суд вважає, безпідставними, оскільки такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог ОСОБА_10 про здійснення перерахунку допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону, яка передбачає виплату такої допомоги інвалідам 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, то у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки як вбачається з наданих довідок про виплату такої допомоги позивачу ( по 120 грн. щороку), за 2007 рік вона була виплачена у листопаді 2007 року, за 2008 рік у квітні 2008 року, за 2009 рік у листопаді 2009 року, тобто за межами строку позовної давності, на застосуванні якого наполягає відповідач. За 2010 рік такі виплати ще не проводились.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-12,122, 158-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області - неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та стягнути перераховані кошти відповідно до ст.37 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

- ОСОБА_28, ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8 (ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_37, ОСОБА_39, ОСОБА_22, ОСОБА_40, ОСОБА_24 (ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_27, ОСОБА_30, ОСОБА_29, ОСОБА_33, ОСОБА_31 у розмірі 40% мінімальної заробітної плати, за період з квітня 2010 року,

- ОСОБА_20, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_36, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_32, ОСОБА_10 у розмірі 30% мінімальної заробітної плати, за період з квітня 2010 року, а ОСОБА_34 у розмірі 30% мінімальної заробітної плати, за період з жовтня 2010 року з урахуванням виплачених коштів.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отриманні її копії.

Суддя: