Справа № 127/14554/15-а
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/450/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах СРСР, учасник бойових дій, інвалід війни 2 групи.
Вінницьким об`єднаним військовим комісаріатом позивачу нарахована відповідна пенсія.
Нині нарахування та виплата пенсії позивача покладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на підставі довідок розрахунків, наданих Вінницьким ОВК (передача повноважень здійснена на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 р. та ст. 99 Закону України „ Про державний бюджет України на 2007 рік).
Пенсія позивача складається із основної пенсії, до складу входять оклад за військове звання, оклад за займаною під час служби посадою та доплата за вислугу років. Оскільки позивач інвалід війни 2 групи, то до його основної пенсії додається відповідна доплата. Сума пенсії складає 5008,26 грн. В такому розмірі він отримував пенсію до 01.02.2015 року. В лютому 2015 р. позивач отримав пенсію в розмірі 4784,81 грн.
На звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області йому надано відповідь про те, що на виконання положень Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи №71 - VIII від 28.12.2014 р. та у зв`язку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється із суми пенсій, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної. Тобто з пенсії позивача було утримано податок на дохід в розмірі 15% від суми, що складає 203, 14 грн., а також було утримано військовий збір в розмірі 5 %, що склало 20, 31 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.
Відповідно до ст. 46, п. 6 ч. І ст. 92 Конституції України, абзацу 1 преамбули, ст.2, ст. 59 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) та ч.2 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, де територіальний орган Пенсійного фонду виступає, як державний орган з питань пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, а позивач є пенсіонером.
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи") врегульовано питання оподаткування пенсій. Відповідач у цьому випадку виступає як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору, який згідно з п.п. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168 ПК України сплатив вказані податки за позивача в сумі 203,14 грн. (податок на доходи фізичних осіб) та 20,31 грн. (військовий збір).
Відповідач діяв виключно у межах податкового законодавства, яке відповідності до вимог ст. 152 Конституції України не визнано неконституційними, а згідно вимог ст. 67 Конституції України є обов`язковим для виконання.
Разом з тим, згідно з податковим законодавства позивач є платником зазначених податків.
Відповідно до вимог п. 41.1 ст. 41, пп. 168.4.6 п. 168.4 ст. 168 ПК України контролюючим органом у даному випадку є Вінницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Фіскальної служби України у Вінницькій області.
Ця справа не стосується призначення й виплати пенсії, і не відноситься до справ, перелічених у п.4 ч. 1 ст. 18 КАС України, а є справою щодо оскарження дій податкового агента у виді утримання податків із виплачуємих ним доходів платнику податків, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним судом.
Слід зауважити, що відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на який посилається позивач як на обґрунтування своїх вимог, інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги, у тому числі, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства, а не звільняється від їх сплати.
За змістом пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.
Згідно з п. 3 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
З огляду на зазначене, повернення помилково або надміру сплачених податків здійснюється виключно з рахунків, на які вони зараховані. Ці рахунки не належать органам Пенсійного фонду України.
Тому відповідно до наведеного законодавства вимоги позивача про виплату недоплати пенсії, що є загальною сумою сплачених відповідачем, як податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору саме головним управлінням Пенсійного фонду України є такими, що суперечать наведеному законодавству та виходять за межі повноважень відповідача.
Частина позовних вимог щодо повернення недоплаченої пенсії не є спором з питань одержання пенсії, який, зокрема визначено у п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, а є спором з питань оподаткування повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, який відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України підсудний окружним адміністративним судам.
З огляду на викладене, дії головного управління, як податкового агента щодо податку на доходи фізичних осіб та військового збору є правомірними, а тому в позові необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 67, 92 ч.1 п. 6, 152 Конституції України, ст. 2, п. 23 ст. 13, 59 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», Законом України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, ст. ст. 71, 183-2, абзацом 9 ч. 1 ст. 256 КАС України
ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання.

Суддя