Справа № 2а-1540/10/0470
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2010-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 р. Справа № 2а-1540/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Букіна Л.Є.

при секретарі судового засідання Чупіна О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

прокурора Ступа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер»до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01.02.2010 року звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер»із адміністративним позовом до Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, у якому позивач просить скасувати постанови про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 15-5/3.12-11 від 24.02.2009 року, № 15-5/3.12-12 від 24.02.2009 року, № 15-5/3.12-13 від 24.02.2009 року.

Позивачем 25.03.2010 року подано адміністративний позов та визначено відповідачем ОСОБА_4 управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області.

Ухвалою від 08.04.2010 року допущено заміну відповідача належним Відповідачем - ОСОБА_4 управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, оскільки оскаржуються рішення саме Територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, який у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є субєктом владних повноважень, та додатково наявності статусу юридичної особи від особи, яка є субєктом владних повноважень, КАС України не вимагається.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не повідомив позивача про проведення перевірки, не надав програму перевірки. На думку позивача перевірка повинна була проведена у комплексі з перевіркою споживання та електроустаткування основного споживача, субспоживачем якого є позивач. Також позивачем зазначається, що відповідачем винесено припис про усунення порушень, і в той же день, до закінчення терміну, зазначеного у приписі, винесено оскаржувані постанови. Позивач вважає, що висновки, які вказані в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані постанови, не відповідають фактичним обставинам, під час проведення перевірки не здійснювалось обстеження технічного стану встановленого енергетичного та енерготехнологічного обладнання. У доповненні до адміністративного позову також зазначається, що винесені постанови не обґрунтовані, оскільки в них не зазначено, чи відбувались перевитрати внаслідок марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів, чи внаслідок нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів. Позивачем зазначається, що відповідач безпідставно застосував при розрахунку адміністративно-господарських санкцій (постанова № 15-5/3.12-11 від 24.02.2009 року) Методику визначення неефективного використання ПЕР, яка затверджена наказом НАЕР від 13.12.2006 року та не зареєстрована в Міністерстві юстиції України і тому не є нормативно-правовим актом, який підлягає застосуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представники відповідача та прокурор проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначали, що позивач був своєчасно повідомлений про перевірку, перевірка проведена відповідно до вимог чинного законодавства, дані про перевитрати електроенергії були надані при перевірці саме відповідальною особою позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Правові, економічні, соціальні та екологічні основи енергозбереження для всіх підприємств, об'єднань та організацій, розташованих на території України, а також для громадян, визначає Закон України «Про енергозбереження».

Зі змісту статті 26 цього Закону вбачається, що контроль у сфері енергозбереження здійснюється Державною інспекцією з енергозбереження згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України, при цьому державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України, окремі споруди та інженерні об'єкти інших підприємств і установ, які використовуються для зазначених цілей.

Постановою Кабінету Міністрів України №699 від 02.09.1993р. «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»(далі Постанова КМУ № 699) встановлено, що Державна інспекція з енергозбереження здійснює державний контроль за раціональним та ефективним використанням газу та інших паливно-енергетичних ресурсів підприємствами.

Відповідно до п. 1, 3 Положення про Державну інспекцію з енергозбереження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1039 від 29.06.2000р. «Питання Державної інспекції з енергозбереження», Державна інспекція з енергозбереження є урядовим органом державного управління, що діє у складі Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів (НАЕР) і йому підпорядковується, та виконує відповідно до законодавства контрольно-наглядові функції щодо використання паливно-енергетичних ресурсів.

Згідно з Положенням про територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної інспекції з енергозбереження №211 від 08.10.2007р., ТУ ДІ з енергозбереження по Дніпропетровській області є структурною одиницею урядового органу державного управління Державної інспекції з енергозбереження, яке у межах своєї компетенції бере участь у реалізації державної політики та здійснює державний контроль у сфері енергозбереження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про енергозбереження»порушення законодавства про енергозбереження тягне за собою встановлену цим Законом, а також чинним законодавством України дисциплінарну, адміністративну або цивільну відповідальність. Юридичні і фізичні особи повинні відшкодувати збитки, заподіяні ними внаслідок порушень законодавства про енергозбереження, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з Постановою КМУ №699 за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата; якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни, то споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни, при цьому розрахунки перевитрат паливно-енергетичних ресурсів здійснюються відповідно до Методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом НАЕР №89 від 13.12.2007р.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області 24.02.2009 р. проведено планову перевірку ефективності використання ТОВ Фірма «Мушкетер»паливно-енергетичних ресурсів, під час якої встановлено порушення вимог пункту «е»ст. 11 Закону України «Про енергозбереження»(а.с. 8-16).

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку проведено на підставі плану проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях на 2009 рік, затвердженого наказом Державної інспекції з енергозбереження № 233 від 28.11.2008 року, наказу Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області щодо здійснення комплексних перевірок № 03 від 13.01.2009 року.

Позивачу 31.12.2008 року направлено лист про проведення перевірки у період з 16.02.2009 по 27.02.2009 року, разом із програмою перевірки підприємства, переліком документів, які надаються підприємством інспекторам з енергозбереження, заявкою на проведення експертизи норм питомих витрат ПЕР у суспільному виробництві. Лист отримано підприємством 06.01.2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копію якого долучено до матеріалів справи та оглянуто оригінал у судовому засіданні (а.с.94).

Таким чином, доводи представника позивача щодо неповідомлення позивача про проведення перевірки за 10 днів до початку її проведення та ненаправлення програми проведення перевірки, безпідставні.

Відповідно п. «е»ст. 11 Закону України «Про енергозбереження»економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін і тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Під час перевірки встановлено перевитрати електричної енергії за рахунок відхилення коефіцієнту потужності мережі електропостачання від нормативного (граничного) значення tgц- 0,25, по ячейкам №1, 2, про що винесено оскаржувану постанову про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 15-5/3.12-11 від 24.02.2009 року (а.с.17).

Перевіркою встановлено перевитрати електричної енергії за рахунок витоку стислого повітря до атмосфери скрізь нещільність системи повітропостачання (пельменних цех), про що винесено оскаржувану постанову про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 15-5/3.12-12 від 24.02.2009 року (а.с.18).

Також, перевіркою встановлено перевитрати електричної енергії за рахунок безцільного горіння освітлення під час обідньої перерви (варочне відділення, пельменний цех виробнича лінія), про що винесено оскаржувану постанову про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 15-5/3.12-13 від 24.02.2009 року (а.с.19).

Акт виконання інструментальних вимірювань, відповідно до якого встановлено безцільне горіння освітлення під час обідньої перерви (пельменний цех, виробнича лінія, варочне відділення) підписаний представником позивача без зауважень (а.с.98), тому доводи представника на відсутність порушень через наявність наказу по підприємству про роботу з обідню перерву, безпідставні.

Так саме акт виконання інструментальних вимірювань, яким встановлено виток стислого повітря до атмосфери скрізь нещільність системи повітропостачання, підписаний представником позивача без зауважень.

Розрахунки перевитрат електроенергії в електричних мережах здійснювались відповідно до наказу Мінпаливенерго України від 17.01.2002 року № 19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 року за № 93/6381. Згідно із пунктом 3.8 визначено нормативну величину, до споживання реактивної потужності, обмежену значенням граничного коефіцієнту потужності cos ц = 0,97 (tgц= 0,25).

Розрахунки проведено відповідно до довідок підприємства, які підписані відповідальною особою підприємства ОСОБА_5 та скріплені печаткою (а.с.99, 100).

Тому, посилання представника позивача щодо застосування відповідачем ОСОБА_6 визначення неефективного використання ПЕР, яка затверджена наказом НАЕР від 13.12.2006 року та не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, судом до уваги не взято, оскільки застосування Методики не вплинули на проведені розрахунки відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 року № 19 та на підставі довідок, наданих підприємством.

За вищезазначеним актом перевірки ОСОБА_4 управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області також було винесено припис від 24.02.2009р. із зазначенням обовязкових заходів, виконання яких забезпечить економію природного газу, електроенергії та теплоенергії (а.с. 15-16).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93 року № 699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані технологічною недосконалістю процесів і на виконання робіт потрібні значні матеріальні і фінансові ресурси, то за погодженням із споживачем встановлюється термін для їх виконання. У разі невиконання робіт у зазначений термін споживач надалі до їх завершення сплачує за перевитрачений обсяг газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в подвійному розмірі встановленої на них ціни.

Таким чином, щодо позивача прийнято рішення про сплату підвищеної плати за неефективне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів Підвищена плата відповідно до п.16 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Держкомітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року № 64, підлягає сплаті протягом 30 днів з дня винесення постанови, а також припис про усунення порушень.

Суд вважає безпідставними твердження представника позивача, що перевірка повинна була проведена у комплексі з перевіркою споживання та електроустаткування основного споживача, субспоживачем якого є позивач, оскільки відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 р. №28, споживач зобовязаний здійснювати компенсацію перетікань реактивної електроенергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електроенергії. Згідно з положеннями статті 26 Закону України «Про енергозбереження»державному контролю у сфері енергозбереження підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України, окремі споруди та інженерні обєкти інших підприємств і установ, які використовуються для зазначених цілей. Обсяги спожитої реактивної та активної електроенергії визначені відповідно до довідки про споживання реактивної та активної електроенергії, наданої позивачем. До повноважень відповідача не відносить перевірка господарської діяльності підприємства, зокрема щодо договірних правовідносин між позивачем та Інститутом технічної механіки, тому доводи щодо перевірки також основного споживача - Інституту технічної механіки, безпідставні.

Таким чином, застосовані до ТОВ Фірма «Мушкетер»економічні санкції обґрунтовані та відповідають допущеним Позивачем порушенням, оскаржені постанови винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Мушкетер» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі 20.09.2010 р.

Головуючий суддя Л.Є. Букіна