Справа № 333/5666/15-а
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5666/15-а
Провадження № 2-а/333/101/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним і скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним і скасування рішення комісії по спірним питанням при призначенні та виплаті пенсії УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, згідно з протоколом № 20 від 07.08.2015 року; зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту її звернення із заявою про призначення їй пенсії за віком, а саме, з 03.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 03.08.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, із доданням всіх необхідних документів; у т.ч. подана копію закордонного паспорту громадянина України серії АН № 219474. За наслідками розгляду поданих документів, комісією УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя по спірним питанням при призначенні та виплаті пенсії було прийнято рішення № 20 від 07.08.2015 року, яким незаконно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Відповідач надав суду письмові заперечення, у яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що враховуючи факт ненадання позивачем паспорту громадянина України при подачі заяви про призначення пенсії та факт відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на території Запорізької області, відмова управління у призначенні пенсії позивачу є правомірною.

У судовому засіданні сторони підтримали доводи, викладені в позові та запереченнях на позов. Представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме доповнив вимогу про зобовязання УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту її звернення із заявою про призначення їй пенсії за віком, а саме, з 03.08.2015 року, щодо її подальшої виплати.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

03.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані копії документів, як-то: закордонний паспорт громадянина України серії АН № 219474, свідоцтво про народження, довідка від 03.08.2015 року квартального комітету № 26 Комунарського району м. Запоріжжя, картка платника податків.

Згідно з протоколом засідання комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії № 20 від 07.08.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній паспорт громадянина України.

Позивач вважає рішення комісії відповідача про відмову у призначенні їй пенсії за віком незаконним та таким, що порушує її конституційні права, у звязку з чим звернулась до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року, встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п. 2.22 Порядку, за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.

Як вбачається з наведеного, вимога надання заявником паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника та місце її проживання (реєстрації), необхідна перш за все для встановлення особи, яка вимагає призначення пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 1 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 року № 152, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на імя якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Враховуючи вказане, паспорт для виїзду за кордон є належним документом, що підтверджує особу та українське громадянство позивача.

Враховуючи викладене, проживаючи в іншій державі, позивач, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України що проживають на території України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство не допускає обмеження права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Враховуючи те, що при зверненні позивача з питання призначення пенсії нею надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який засвідчує особу заявника та її громадянство, що в повній мірі відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами), затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, та, враховуючи надання інших документів, суд вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1

За вказаного, суд визнає незаконним та скасовує рішення комісії по спірним питанням при призначенні та виплаті пенсії УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, оформленого протоколом № 20 від 07.08.2015 року, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Крім того, позивач просить зобов'язати УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити їй пенсію за віком з моменту звернення із заявою, тобто з 03.08.2015 року.

Вказана вимога також підлягає задоволенню, у звязку з необхідністю поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 71 КАС країни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73 гривні 08 копійок, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконним і скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення комісії по спірним питанням при призначенні та виплаті пенсії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, оформленого протоколом № 20 від 07.08.2015 року, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту звернення із заявою, а саме, з 03.08.2015 року і виплачувати її в подальшому.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 73 грн. 08 коп. шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби України з відповідних рахунків.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.Б. Кулик