Справа № 2-а-1441/11
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1441/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" липня 2011 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до посадової особи інспектора ДПС БДПС ВДАЇ м. Кривого Рогу страшини міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне провопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відносно нього інспектором було складено протокол та постанову про порушення п.12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення швидкостів в населеному пункті. З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував та в своєму позові зазначив, що посадова особа зазначила, що він 14.04.2011 р. о 12.55 годин керував автомобілем ВАЗ 21099 д/з АЕ 01 33 СХ по Нікопольському шосе м. Кривий Ріг позначеному дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив встановлену в населеному пункті швидкість 22км/год. Швидкість вимірюють приладом «Іскра -1 №18810». Позивач в своєму позові зазначив, що він дійсно 14.04.2011 р. керував автомобілем НОМЕР_1 у вказаний у Постанові час у вказаному у Постанові місті, правил дорожнього руху не порушував, рухався відповідно до вимог ПДР п.12.4. Рухаючись в потоці зі швидкість 60-70 км/год, що може підтвердити свідок ОСОБА_4 1986р.н., яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 24/199, яка знаходилась поруч з ним на передньому пасажирському сидінні його автомобіля і бачила як саме вони їхали. Побачивши зупиняючого його інспектора ДАІ він зупинився, автомобіль робітників ДАІ знаходився на узбіччі в кущах, на дорозі не було засобу триноги з відео і приладу «Іскра» зафіксованого до автомобіля. Зупинившись і не дочекавшись робітника ДАІ, він вийшов з авто і підійшов до інспектора ДАІ який показав йому прилад з цифрами 82 стверджуючи, що це його швидкість. Позивач пояснив йому, що ним їхав свідок пасажир на передньому сидінні, який може підтвердити його швидкість не більше 70 км/год та попросив його записати свідка в протокол, на що інспектор ДАІ відмовив, а вписав свого напарника ОСОБА_5, що мешкає в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська 11, а його свідка, який знаходився під час порушення ПДР посадова особа не написала, посилаючись на те, що він ( свідок) не має документів і є зацікавленою особою. Таким чином, позивач посилається на те, що для об'єктивності доказу скоєного нібито ним адміністративного правопорушення при фіксації самого правопорушення інспектором ДПС не було застосовано жодного технічного засобу щодо його виявлення (фіксації), а також не був запрошений свідок. А згідно розпорядження №466 МВС України „Про організацію роботи підрозділів ДАІ від 21.05.2009 року п.1.6. заборонено складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР ( фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо). У протоколі між тим, такі данні не вказані що свідчить як про відсутність доказів наявності в його діях складу адміністративного равопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП так і про невідповідність змісту протоколу закону, зокрема ст.256 КУпАП таким чином, докази того, що мав місце один з найважливіших елементів складу зазначеного адміністративного правопорушення по справі відсутні, не доведені і не доказані.

За таких умов не можна вважати, що в його діях є склад зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУпАП. До того ж, відповідач, який склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс Постанову по справі про адміністративне равопорушення АЕ1 №163897 від 14.04.2011 на його вимогу та на протиріччя вимогам ст. ст. 56, 272 КУпАП категорично відмовився вказати у ньому данні вказаного ним свідка зокрема пасажира його транспортного засобу внаслідок нібито його зацікавленості.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Позивач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження. Відповідно до вказаної заяви позивач позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача до суду не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. До початку слухання справи по суті від посадової особи надійшла заява, в якій вказав, що з позовом позивача не згоден, просить відмовити у повному обсязі.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 с. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом 10 днів з моменту її винесення.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ 1 № 163897 від 14.04.2011 року позивач її отримав одразу після складання, а до суду позовна заява 22.04.2011 року, тобто, у встановлений законом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2011 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Вважаю, то зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, шо постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст..ст. 11,71,122,159,161-163 КАСУ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії - інспектора ДПС БДПС ВДАЇ м. Кривого Рогу старшини міліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови серії АЕ 1 № 163897 від 14.04.2011 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 рн.

Скасувати постанову серії АЕ 1 № 163897 від 14.04.2011року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену посадовою особою інспектором ДПС БДПС ВДАЇ м. Кривого Рогу старшиною міліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1