Справа № 711/1497/13-а
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2013-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/1497//13-ц
Провадження № 2-а/711/73/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2013 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М

при секретарі Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про витання дій протиправними, зобовязання відповідача забезпечити виконання ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відшкодування матеріальних збитків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради про витання дій протиправними, зобовязання відповідача забезпечити виконання ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відшкодування матеріальних збитків.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року має статус «Дитини війни», в зв'язку з чим згідно ст. 5 цього Закону має пільгу на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, однак в міському пасажирському транспорті змушений оплачувати проїзд внаслідок невиконання вказаного Закону виконавчим комітетом Черкаської міської ради. На звернення до виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо безоплатного проїзду дітям війни в міському громадському транспорті згідно ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому було повідомлено, що для задоволення потреб населнння в пасажирських перевезеннях в місті діє мережа автобусних і тролейбусних маршрутів і на виконання вказаної норми виконавчим органом міської ради щороку укладаються договори на державне замовлення по компенсації збитків від перевезення категорії громадячн, які користуються безкоштовним проїздом міським електричним транспортом. Просить суд визнати дії виконавчого комітету Черкаської міської ради з приводу відмови йому у виконанні ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в частині безоплатного проїзду всіма видами міського пасажирського транспорту протиправними, зобов'язати виконавчий комітет Черкаської міської ради забезпечити виконання ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині безоплатного проїзду всіма видами міського пасажирського транспорту, зобовязати виконавчий комітет Черкаської імської ради відшкодувати йому матеріальні збитки, повязані з невиконанням ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в частині безоплатного проїзду всіма видами міського пасажирського транспорту в сумі 720 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради, за довіреністю ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 являється «дитиною війни» та відповідно до ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року має пільгу на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, за місцем проживання.

Однак, закріпивши в статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» право осіб на вказану вище пільгу, цим Законом не визначено сам механізм забезпечення фактичного надання такої пільги.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено обсяг повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Так, до повноважень в галузі транспорту виконавчим органам міських рад належать власні повноваження з управління об'єктами транспорту, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв'язку.

Стаття 12 Закону України «Про транспорт» встановлює обов'язком саме підприємств транспорту забезпечувати, зокрема, права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Частина п'ята статті 4 Закону України «Про міський електричний транспорт» забороняє перевізнику відмовлятися від пільгових перевезень, крім випадків, передбачених законами.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

З вимог позивача вбачається, що він просить визнати протиправною відмову Відповідача в безкоштовному проїзді усіма видами міського пасажирського транспорту, але така вимога відносно відповідача є не обґрунтованою, оскільки Відповідачем не приймалось такого рішення.

Є необґрунтованою і незаконною і вимога позивача про зобов'язання виконавчого комітету Черкаської міської ради забезпечити виконання статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині безкоштовного проїзду позивача усіма видами міського пасажирського транспорту та в частині відшкодування матеріальних збітків, повязаних з невиконанням ст. 5 вищезгаданого закону, в сумі 720 грн., оскільки статтею 9 вказаного Закону нагляд за його виконанням, додержанням і правильним застосуванням всіма підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами забезпечується місцевими державними адміністраціями.

Водночас статтею 11 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідальність за порушення законодавства про соціальний захист дітей війни покладається на посадових осіб і громадян, винних в його порушенні.

Статтею 6 КАС України встановлено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо ця особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем невірно визначено орган місцевого самоврядування тією особою, винною в порушенні його прав, свобод або інтересів, так як в силу визначених Законом повноважень, виконавчий комітет Черкаської міської ради не є тим субєктом владних повноважень до компетенції якого законом віднесено обовязок забезпечення прав на пільги громадян щодо користування громадським транспортом, оскільки такий обовязок чинним законодавством України покладено на підприємства транспорту.

Крім того, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом забезпечує саме відповідний урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Відповідно до статті 13 цього ж Закону забезпечення діяльності автомобільного транспорту відбувається за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, відповіддю виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.01.2013 року, вих. № 178-2 позивачу розяснено, що для задовлення потреб населення в пасажирських перевезеннях в місті діє мережа автобусних і тролейбусних маршрутів. Разом з тим, позивача повідомлено, що на викоання вказаної норми виконавчим комітетом міської ради щороку укладаються договори на державне замовлення по компенсації збитків від пеервезення категорівй громадян, які користуються безкоштовним проїздом міським електричним транспортом.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задовленні позову ОСОБА_1

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни, « Законом України «Про «Про міський електричний транспорт», Законм України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 3, 8, 19, 99, 158, 159, 160, ч.3 ст. 160, 161, 163,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про витання дій протиправними, зобовязання відповідача забезпечити виконання ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням її копії, особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: В.М. Скляренко