Справа № 820/7514/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 серпня 2015 р. № 820/7514/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Основ'янська об'єднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом у сумі 3572,10 грн з земельного податку з фізичних осіб.

В обґрунтовування позову зазначив, що ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом у сумі 3572,10 грн, що виник в результаті несплати земельного податку за податковою декларацією № від 30.04.2013 року у сумі 3572,10 грн. Контролюючим органом органом надіслано відповідачу податкову вимогу, проте, борг сплачено не було. У зв'язку із чим представник позивача просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання, призначене на 18.08.2015 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу зазначену у позову, проте на адресу суду повернувся конверт із відміткою " за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Суд вказує, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкові.

Відповідно до пункту 7 статті 288 Податкового кодексу податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У пункті 2 статті 286 Податкового кодексу зазначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 3 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене в податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Суд звертає увагу, що обґрунтовуючи позов, контролюючий орган посилається на податкову декларацію № від 30.04.2013 року, що самостійно подано відповідачем, однак, не надає доказів у підтвердженні існування зазначеної декларації.

Поряд із тим, позивач у підтвердження виникнення боргу надає до суду податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2013 року, проте вказане податкове повідомлення-рішення не має підпису уповноваженої особи контролюючого органу, позивач не надає докази на підставі чого контролюючим органом прийнято вказане податкове повідомлення-рішення, доказів направлення та вручення його відповідачу.

Враховуючи, що податковим органом не надано доказів того, що ОСОБА_1 відповідно до положень Податкового кодексу України є платником податку на землю та доказів направлення та вручення податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку, що сума податоквого боргу в розмірі 3572,10 грн, яку просить стягнути позивач з відповідача не є узгодженою.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, контролюючим органом не надано належних доказів, на підставі чого виник боргу, не надано доказів узгодженості боргу, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у звязку із чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Чудних