Справа № 296/6650/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Маслак В.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"04" серпня 2015 р. Справа № 296/6650/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Шведюк М.М. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "13" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням і згідно уточнених вимог просив встановити Житомирській митниці Міндоходів новий строк подання звіту про виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2014р. у справі №296/6650/13-а за позовом ОСОБА_3 до Житомирської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира про стягнення коштів, яка набрала чинності 02.06.2014р. та накласти на ОСОБА_4, який в період з 02.06.2014р. по 08.10.2014р. виконував обовязки начальника Житомирської митниці Міндоходів та був відповідальним за виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2014р. у справі №296/6650/13-а, на ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в період з 09.10.2014р. по даний час були головами комісії з припинення та відповідальними за виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2014р. у справі №296/6650/13-а, штраф у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.05.2015 року в задоволені клопотання ОСОБА_3 про встановлення нового строку подання звіту про виконання постанови суду та накладення штрафу відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників адміністративного процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.04.2014р. у справі №296/6650/13-ц задоволено позов ОСОБА_3В до Житомирської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира про стягнення коштів:

- зобов'язано Житомирську митницю Міндоходів провести ОСОБА_3В нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у період з 01.09.1996р. по 03.06.2002р. у розмірі визначеному ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює 30% від мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум;

- зобов'язано Житомирську митницю Міндоходів провести ОСОБА_3 нарахування та виплату доплати громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення за період з 01.09.1996р. по 31.07.1998р. в розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законодавством України на відповідний рік, та з 01.08.1998р. по 03.06.2002р. у розмірі визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, встановленим законодавством України на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум;

- відповідно до ст.267 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням даної постанови та зобов'язано Житомирську митницю Міндоходів подати звіт про виконання постанови протягом місяця з дня набрання постановою законної сили (а.с.36-37).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2014р. (97-99) постанову Корольовського районного суду м. Житомир від "07" квітня 2014 р. скасовано в частині зобов'язання Житомирської митниці Міністерства доходів і зборів України виконати вимоги ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" стосовно ОСОБА_3 за період з 01.09.1996 року по 01.08.2001 року та залишено вимоги в цій частині без розгляду; в решті постанову суду першої інстанції від 07.04.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Тобто, вказаною нормою передбачено можливість встановлення нового строку подання звіту про виконання судового рішення письмовою ухвалою за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду як за умови, що суб'єкт владних повноважень не подав такий звіт на вимогу суду, так і за наслідками розгляду цього звіту.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення має на меті забезпечити виконання судового рішення у розумний строк і не дає можливість стороні, яка програла справу, уникати від свого обов'язку з виконання цього судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 03.07.2014р. на адресу суду від Житомирської митниці надійшов звіт про виконання постанови суду №6/6/6/3449 від 02.07.2014р., з якого вбачається, що митницею було проведено розрахунок недовиплачених коштів, передбачених ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колишньому працівнику ОСОБА_3 та направлено його до УПСЗН Богунської райради м.Житомира для вирішення питання про здійснення доплати або перерахунку коштів митниці, оскільки такі виплати здійснюються за рахунок коштів бюджету. Але згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради №1900/09 від 28.04.2015р. фінансові зобов"язання будуть зареєстровані, взяті на облік та виплачені кошти лише при умові, що Законом України "Про Державний бюджет на 2015 рік" будуть виділені кошти для сплати за судовими рішеннями.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд виходив з того, що неможливість виконання постанови суду зумовлено неналежним фінансовим забезпеченням державних соціальних гарантій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з таким обґрунтуванням та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 20 Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року № 987, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, проводилася працюючим громадянам (у тому числі і працюючим пенсіонерам за умови подання ними довідки про неодержання пільг і компенсацій в органах, які виплачують пенсію) - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами, де громадяни працюють, навчаються або несуть службу.

Саме ці Положення цього нормативного акту і були враховані судом при розгляді справи, а тому суд не покладав будь-яких обов'язків на органи соціального захисту населення щодо виконання винесеного рішення суду.

У рішенні суду було чітко визначено, що саме Житомирську митницю Міндоходів зобов'язано провести не тільки нарахування, але і виплату коштів належних позивачу. За таких обставин поза увагою суду першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали залишилась та обставинна, що відповідач взагалі не вжив заходів до виплати коштів, які згідно рішення суду мали бути виплачені саме ним.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Такий догмат є основою інституту виконання судових рішень та відображений у статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначена норма є логічним відтворенням принципу правосуддя щодо обовязковості виконання судових рішень на території України, закріпленого в Конституції (ст.124).

В основі даної норми лежить принцип загальнообов'язковості закону, відповідно до якого ухвалене судове рішення. Обов'язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім вищестоящого суду, не може скасувати рішення суду.

Статтею 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Кожна сторона, яка виступає стороною спору, зобов'язана виконати судове рішення, що набрало законної сили, в найкоротший термін.

Щодо посилання відповідача на відсутність бюджетних призначень для проведення відповідних виплат, то вони є безпідставними, оскільки Житомирською митницею не надано жодних доказів про планування своїх бюджетних видатків на майбутні періоди з урахуванням наявності цього судового рішення.

Сама по собі відсутність коштів також не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства. Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Слід зазначити, що статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Статтею 46 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Складовою принципу верховенства права є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву, а також належне виконання судових рішень проти органів державної влади: "Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невід'ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов'язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)" (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: "Гасан і Чеус проти Болгарії" від 26.10.2000 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі "Комнацький проти України" визначився, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією, і що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані Конвенцією (від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 "Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод").

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини Гордєєви і Гурбик проти України від 17 січня 2006 року зазначено, що державний орган не може довільно посилатись на брак коштів для оплати заборгованості, присудженої рішенням суду. Таким чином, відмовою протягом декількох років здійснити необхідні заходи для виконання остаточних судових рішень державні органи України частково позбавили положення пункту 1 статті 6 Конвенції її корисного ефекту. Цього достатньо для того, щоб Суд міг зробити висновок про те, що було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції.

Отже, відповідно до правової позиції Європейського суду, в тому числі по справі Кечко проти України (рішення від 08.11.2005р.), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність Житомирської митниці Міндоходів щодо неповного виконання постанови є протиправною, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити та прийняти постанову, якою зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у визначений судом строк.

Разом з тим, підстав для накладення штрафу на посадових осіб Житомирської митниці колегія суддів на даний час не вбачає, оскільки встановлення обов'язку подання нового звіту є достатнім для захисту прав позивача.

Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а так само порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення згідно ст.202 КАС України.

Позивачем до суду також подано клопотання про відшкодування понесених ним судових витрат. Зазначене клопотання колегія суддів задовольняє, оскільки позивачем надано обґрунтований розрахунок цих витрат і наведені ним витрати відповідають вимогам законодавства та підтверджені документально.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "13" травня 2015 р. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 про встановлення нового строку для подання звіту про виконання постанови суду та накладення штрафу задовольнити частково.

Зобов'язати Житомирську митницю Державної фіскальної служби України в місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили подати звіт про виконання постанови суду у цій справі до суду першої інстанції.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Стягнути з Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_3 155 грн. 90 коп. понесених ним судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11100

ел.адреса:@mail.gov.ua

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира вул.Перемоги,55,м.Житомир,10014 Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вул.Черняховського, 105,м.Житомир,10005 Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області Бульвар Новий,5,м.Житомир,10008 Житомирська митниця Державної фіскальної служби України вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,