Справа № 2029/2-а-4251/11
Суддя: Ізмайлов І. К.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2029/2-а-4251/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2011 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Ізмайлова І.К., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова про зобовязання вчинення дій,

встановив:

Позивач просить суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з січня 2008 року по день набрання постановою суду законної сили. При цьому посилається на те, що він належить до соціальної категорії Дитина війнита відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р., яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Представник відповідача заперечень проти позову у встановлений судом строк до суду не надав, а тому у відповідності до п.2 ч.5 ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 травня 2011 року про відкриття скороченого провадження по даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо визнання дій УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова незаконними та зобовязання вчинити певні дії за період з 01.01.2008 року по 10.10.2010 року включно залишено без розгляду, в звязку з пропуском позивачем шестимісячного строку для звернення до суду з позовом, передбаченого ст. 99 КАС України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус Дитини війни, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи зазначений статус позивача, вона відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік" дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" не зупинено. Відповідно Закону України " Про Державний бюджет на 2010 рік " розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, відповідач у 2010 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Законом України "Про Державний бюджет на 2011 рік" дію ст.21 Закону України "Про соціальний захист дітей" не зупинено. Відповідно Закону України " Про Державний бюджет на 2011 рік " розміри державних соціальних гарантій на 2011 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, відповідач у 2011 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивачка, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Суд також вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

З урахуванням викладеного, що відповідач не нараховував і не сплачував позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 11.10.2010 року по 21.06.2011 року, то суд визнає протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова по невиконанню за період з 11.10.2010 року по 21.06.2011 року приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача в 2010-2011 роках на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії. Для захисту прав позивача суд зобовязує управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивачу з 11.10.2010 року по 21.06.2011 року включно з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати.

В задоволенні позовних вимог в частині щодо зобовязання відповідача виплачувати позивачу державну соціальну допомогу як дитині війни з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з дня прийняття судом постанови, тобто з 31.05.2011 року по день набрання постановою суду законної сили, суд позивачу відмовляє, оскільки неможливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії за причини відсутності фактів порушення прав позивача в майбутньому, а тому й вирішує спір станом на день прийняття постанови.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова про зобовязання вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова по невиконанню за період з 11.10.2010 року по 21.06.2011 року приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка призвела до порушення прав позивача в 2010-2011 роках на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.10.2010 року по 21.06.2011 року з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Харківський апеляційний адміністративний суд через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя :