Справа № 461/4759/15-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4759/15-а
Провадження № 2а/461/286/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2015

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара» до Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, про визнання протиправною і не чинною з моменту прийняття ухвали, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, про визнання протиправною і не чинною з моменту прийняття ухвали.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що він був учасником комерційного конкурсу на право оренди нежитлових приміщень 1-го поверху площею 17,7 кв.м. за адресою: м.Львів, вул. Горьської, 2 за результатами якого його комерційна пропозиція була другою найкращою пропозицією після переможця конкурсу БО «Благодійний фонд «Народне джерело». БО «Благодійний фонд «Народне джерело» у відповідності до наказу управління від 15.09.2014 року №65-А не підписала договір оренди у звязку з чим втратила право на укладення вказаного договору. Оскільки найкращою після пропозиції переможця була його пропозиція, тому і право на укладення договору оренди мало б бути надано йому за рішенням конкурсної комісії. Проте, в період часу прийняття конкурсною комісією рішення про визнання його переможцем конкурсу у звязку із відмовою укласти договір БО «Благодійний фонд «Народне джерело», сесією Львівською міською радою було прийнято ухвалу від 23.10.2014 року №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», згідно з якою якщо визнаний конкурсною комісією переможець конкурсу у встановлений термін не підписав у встановленому порядку договір оренди та/або акт прийняття-передачі, обєкт вважається таким, що не наданий в оренду, і підлягає подальшій передачі в оренду на загальних засадах шляхом оголошення повторного конкурсу. Вважає, що його право на отримання в оренду нежитлового приміщення порушено, оскільки Львівська міська рада прийняла ухвалу від 23.10.2014 року №4018 в порушення вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Просить суд визнати протиправною і не чинною з моменту прийняття ухвалу Львівської міської ради від 23.10.2014 року №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м.Львова».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення викладенні у позові. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що оскаржувана ухвала Львівської міської ради від 23.10.2014 року №4018 є нормативно-правовим актом, але не є при цьому регуляторним актом в сфері господарської діяльності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.08.2014 року конкурсною комісією надано в оренду БО «Благодійний фонд «Народне джерело» нежитлове приміщення за адресою: м.Львів, вул. Горської,2 для магазину терміном на 3 роки.

15.09.2014 року управління комунальної власності винесено наказ про укладення договору оренди на нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул. Горської,2.

У звязку із не підписанням договору оренди у визначені терміни переможцем конкурсу від 15.08.2014 року на нежитлові приміщення, дане питання було винесено повторно до розгляду на конкурсну комісію.

23.10.2014 року Львівською міською радою було винесено ухвалу №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова», згідно з якою якщо визнаний конкурсною комісією переможець конкурсу у встановлений термін не підписав у встановленому порядку договір оренди та/або акт прийняття-передачі, обєкт вважається таким, що не наданий в оренду, і підлягає подальшій передачі в оренду на загальних засадах шляхом оголошення повторного конкурсу.

Відповідно до розяснень державної регуляторної служби України від 20.08.2015 року щодо наявності в ухвалі Львівської міської ради від 23.10.2014 року №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питання оренди майна територіальної громади м.Львова», зазначена ухвала містить норми регуляторного характеру, а її прийняття потребувало реалізації передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Зазначені положення Конституції України кореспондуються зі ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (ст.1 Закону) органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також їх посадові особи, відносяться до регуляторних органів.

Регуляторним актом визнається прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Ним визнається також прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який спрямований на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ, нормативно-правовим актом.

Таким чином, оскаржуване рішення за своєю правовою природою є актом, спрямованим на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та суб'єктом господарювання. Вказаним актом змінені норми права, він розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, які є, зокрема, платниками орендної плати.

Принципи державної регуляторної політики встановлені ст.4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», ними є: доцільність, адекватність, ефективність, збалансованість, передбачуваність, прозорість та врахування громадської думки.

Згідно з ч. 4 ст.12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні акти, прийняті Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, територіальними органами центральних органів виконавчої влади, а також їх посадовими особами, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації, визначених Кабінетом Міністрів України, не пізніш як у десятиденний строк після їх державної реєстрації або прийняття та підписання, у випадку, якщо ці регуляторні акти не підлягають державній реєстрації.

В ст.ст.8,9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» законодавець закріпив, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Коженпроект регуляторного акта оприлюднюється зметоюодержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений ст.13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Відповідач, в порушення ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбаченихзаконодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та правові норми, які їх регулюють, враховуючи, що дії відповідача, пов'язані з оскаржуваним рішенням є такими, що суттєво порушують права позивача, так як він був позбавлений можливості ознайомитись з аналізом регуляторного впливу, подати на нього свої зауваження та пропозиції, здійснювати планування своєї діяльності, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не може залишатися в силі та відповідно про наявність правових підстав для задоволення позову.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що оскаржуване рішення є актом нормативно-правового характеру.

Відповідно до ст.162 КАС України передбачені різні способи захисту порушеного права, зокрема і визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і його скасування, або визнання рішення нечинним. З цим пов'язаний час втрати чинності правовим актом.

Визнання протиправним (недійсним, незаконним) правового акта індивідуальної дії та його скасування передбачає втрату таким актом сили з часу його прийняття.

Ухвала Львівської міської ради від 23.10.2014 року №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питання оренди майна територіальної громади м. Львова» вплинула на настання певних юридичних наслідків для невизначеного кола суб'єктів. Тому суд з врахуванням позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 11.12.2012 року по справі №К/9991/76012/11, вважає, що в даному випадку його дія може бути припинена тільки на майбутнє, тобто з часу набрання законної сили рішенням суду. Відповідно ухвалу слід визнати протиправною. В частині позовних вимог про визнання не чинною з моменту прийняття ухвалу Львівської міської ради від 23.10.2014 року №4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 року №897 «Про врегулювання питання оренди майна територіальної громади м.Львова» - необхідно відмовити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 14, 17, 71, 128, 159-163, 167, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара» до Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, про визнання протиправною і не чинною з моменту прийняття ухвали задовольнити частково.

Визнати протиправною ухвалу Львівської міської ради від 23.10.2014 р. № 4018 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 07.06.2007 р. № 897 «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова».

В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара» до Львівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради- відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м. Львова на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтара» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Радченко В.Є.