Справа № 219/5177/2013-а
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2013-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/5177/2013-а
2-а/219/307/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2013 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.

при секретарі Кульбаці Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Донецьк про стягнення з Донецького обласного відділенні Фонду Соціального захисту інвалідів не отриманої грошової компенсації за невикористані санаторно-курортні путівки за 2011-2012 р. р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з Донецького обласного відділенні Фонду Соціального захисту інвалідів не отриманої грошової компенсації за невикористані санаторно-курортні путівки за 2011-2012 р. р.

Він зазначав, що є ветераном війни, інвалідом війни 2 групи, через що має право на отримання безкоштовних путівок до санаторію або компенсацію їх вартості.

При цьому незважаючи про те, що середня вартість путівки відповідно до даних УСБ України в Донецькій області у 2011 році становить 4950 грн., у 2012 році 6480 грн., але компенсацію у відповідному розмірі йому не виплачують, позивач просив про стягнення на його користь компенсації вартості такої путівки за 2011 р., 2012 р. - (4950+6480) /2=5715 грн., із застосуванням індексу інфляції в державі, до часу виплати боргу відповідачем.

Представник відповідача Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів у судове засідання не з»явилися, справу просили розглянути в їх відсутності, позов не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити на підставі наданого до суду заперечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходе висновку про те, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Так, матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що позивач є інвалідом війни 2 групи, через що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на отримання забезпечення санаторно-курортним лікуванням або /за їх бажанням/ грошову компенсацію замість путівки.

Матеріали справи також свідчать, та сторони не заперечують й того, що від отримання путівки до санаторію протягом 2011 - 2012 років позивач відмовлявся.

Відповідно до пункту 7 Порядку виплати грошової компенсації вартості санаторно-курортного лікування деяким категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 785 від 17 червня 2004 року середню вартість санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації вартості санаторно-курортного лікування визначає Мінсоцполітики за поданням Фонду соціального захисту інвалідів та погодженням з Мінфіном щороку до 15 березня в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України про Державний бюджет на поточний рік.

Відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України № 115 від 28 березня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 08 квітня 2013 року за № 579/23111 середня вартість санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки встановлена у розмірі 340 грн.

Факт отримання грошової компенсації в такому розмірі позивач не заперечує.

Дії відповідача щодо виплати грошової компенсації в такому розмірі відповідають наведеним вище нормам діючого законодавства, через що прав позивача не порушують.

Позивач в своєму позові вказує про необхідність обраховування компенсації вартості санаторно-курортної путівки у інший спосіб. Але ці посилання не можуть бути покладеними у підґрунтя цієї постанови, адже суперечать наведеним вище нормам діючого законодавства.

Посилання позивача про неконституційність та несправедливість вказаних норм не мають юридичного значення, адже вказані норми не визнані неконституційними та не скасовані у встановленому законом порядку.

Про інші порушення вимог частини 3 статті 2 КАС України позивач не посилається, судом такі порушення не встановлені.

Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що позивач є ветераном війни, інвалідом війни 2 групи згідно посвідчення серії Б № 089900, виданого Управлінням Служби безпеки України в Донецькій області (а. с. 26).

Згідно звернення позивача до Управління СБ України в Донецькій області від 29.03.2013 року останній просив виплатити йому компенсацію за невикористані санаторно-курортні путівки 2011-2012 р. р. (л. с. 27).

Згідно листа Управління СБ України в Донецькій області від 16 квітня 2013 року № 56/15/3-229с/15 позивачеві була надана відповідь, в якій зазначено, що 25.02.2013 року на адресу Управління СБ України в Донецькій області надійшов лист від Донецького обласного Фонду інвалідів, в якому доведено, що середня вартість санаторно-курортної путівки визначається Мінсоцполітики України за поданням Фонду соціального захисту інвалідів та погодженням з Мінфіном щороку до 15 березня в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України про Державний бюджет на поточний рік (п. 7 Порядку виплати грошової компенсації вартості санаторно- курортного лікування деяким категоріям громадян) (а. с. 28).

Згідно звернення позивача до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 02.04.2013 року останній просив виплатити йому компенсацію за невикористані санаторно-курортні путівки 2011-2012 р. р. (л. с. 29), на що Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів направило на адресу позивача відповідь від 12.04.2013 року № 01-16/843, згідно якої зазначило, що на теперішній час у Мінсоцполітики не був зареєстрований наказ про встановлення середньої вартості санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості санаторно-курортного лікування на 2013 рік (л. с. 30).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2004 р. № 785 розмір середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації встановлює Міністерство праці та соціальної політики України. Крім того, за поданням Фонду соціального захисту інвалідів та за погодженням з Мінфіном, в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України про Державний бюджет на поточний рік. Тому вартість путівки не повинна співпадати з її розміром для виплати компенсації, а встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Так, позивачем повністю отримано передбачені законодавством виплати у розмірі 340 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.06.2013 року № 328 (л. с. 25).

Згідно ст. 8 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров»я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 Положення про Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом № 81 від 26.05.2011 року директором Фонду соціального захисту інвалідів, відділення Фонду соціального захисту інвалідів у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, Державної служби з питань інвалідів та ветеранів України, Фонду та цим Положенням.

Отже, у задоволенні цього позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 49-51, 105-106, 158-163 КАС України, Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2004 р. № 785, Наказом Міністерства соціальної політики України № 115 від 28 березня 2013 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Донецьк про стягнення з Донецького обласного відділенні Фонду Соціального захисту інвалідів не отриманої грошової компенсації за невикористані санаторно-курортні путівки за 2011-2012 р. р. - відмовити .

Постанова може бути оскарженою до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева