Справа № 805/2550/15-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2550/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 р. Справа № 805/2550/15-а

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги мотивує наступним:

Між позивачем (покупець) та турецькою компанією «Kar Pres Sanayi ve Ticaret Ltd. Sti.» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №17/14-01 від 21.05.2014року, за умовами якого поставлялись решітки столу згідно креслення загальною вартістю 823 400 дол. США (Специфікація №1).

В червні 2015року на умовах вказаного контракту та доданої до нього Специфікації №1 на митну територію України була ввезена партія решіток столу згідно креслення, у зв'язку з чим 12.06.2015року позивачем було надано відповідачу для здійснення митного оформлення ввезеного товару митну декларацію №700020000/2015/003551 по ціні товару, визначеній на умовах контракту та доданої до нього Специфікації №1.

Вважає, що спірні рішення про коригування митної вартсоті товарів, відмова у прийнятті митної декларації у прийнятті митної декларації та картка відмови винесені відповідачем без законних на те підстав, у зв’язку з чим підлягають скасуванню.

Представником відповідача були надані суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких митний орган зазначив, що при здійсненні митних формальностей було встановлено, що у поданих позивачем документах містяться певні розбіжності, які викликають сумніви в достовірності інформації, зазначеної в них, зокрема, у товаросупровідних документах неточно вказана марка товару; в інвойсі від 05.06.2015року за №035134 відсутні банківські реквізити, хоча є обов’язковими для даного документу; ціни на товар перераховані з причин ліри до доллара США, але контракт № 17/14-01 від 21.05.2014року укладено у доларах США; відсутні узгодження цін на перевезення та заявки згідно договору від 04.06.2015року за №0406-2015 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні.

Крім того, відповідач зазначив, що 18.12.2014року позивачем було здійснено митне оформлення аналогічного товару за МД №700020000/2014/008851 за рівнем митної вартості 2,0513 дол.США за кг, при цьому, на спірний товар було встановлено вартість у розмірі 1,98 дол.США за кг (з урахуванням транспортних витрат).

Також, відповідач зауважив, що позивачу 12.06.2015року було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, проте 15.06.2015року позивач зазначив, що не має можливості протягом 10 діб надати витребувані митним органом додаткові документи. Також, позивач повідомив про неможливість прийняти участь у консультаціях щодо обрання методу визначення митної вартості товарів.

Просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Представником позивача було надано суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням приписів ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Грета» є юридичною особою, 11.12.1995року зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 00153488 та діє на підставі статуту.

Згідно ч. 1,2 ст.544 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України.

Здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання: забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та турецькою компанією «Kar Pres Sanayi ve Ticaret Ltd. Sti.» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №17/14-01 від 21.05.2014року, за умовами якого Публічному акціонерному товариству «Грета» поставлялись решітки столу згідно креслення загальною вартістю 823 400 дол. США (Специфікація №1). Відповідно до умов п.4.1 Контракту ціни на продукцію, яка є предметом цього Контракту встановлюється в доларах США і вказується в Специфікації №1 до цього Контракту, ціни є твердими, не підлягають зміні та розуміються, як ціни на умовах FCA м. Сафранболу, Турція. Поставка продукції здійснювалась продавцем згідно з Міжнародними правилами ИНКОТЕРМС в редакції 2010року.

В червні 2015року на умовах вказаного контракту та доданої до нього Специфікації №1 на митну територію України була ввезена партія решіток столу згідно креслення, у зв'язку з чим 12.06.2015року позивачем було надано відповідачу для здійснення митного оформлення ввезеного товару митну декларацію №700020000/2015/003551 по ціні товару, визначеній на умовах контракту та доданої до нього Специфікації №1.

До митної декларації позивачем були надані наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №700/2012/0001226 від 14.01.2015року; міжнародна автомобільна накладна (СМR) А№398672 від 06.06.2015року; книжка МДП (Carnet TIR) RX.75939813 від 06.06.2015року; рахунок – фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №З-08062015-1 від 08.06.2015року; довідка №01 про підтвердження вартості перевезення товару від 08.06.2015року; комерційна пропозиція б/н від 04.05.2015року; рахунок-фактура (інвойс) №035134 від 05.06.2015року; пакувальний лист №035134 від 05.06.2015року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №17/14-01 від 21.05.2014року із Специфікацією №1; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 11.05.2015року, 03.06.2015року; договір (контракт) про перевезення №0406-2015 від 04.06.2015року; довідка №8 від 21.04.2015року про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України і знаходяться за її межами; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампів «Ввезення в» №2730 від 06.06.2015року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю ) №2730 від 06.06.2015року; декларація про походження товару №035134 від 05.06.2015року (у вигляді зазначення країни походження в інвойсі); інші некласифіковані документи – лист від продавця б/н від 11.06.2015року; листи органу сертифікації №059 від 23.06.2014року, №091 від 15.12.2014року; технічна документація №17-190-14 від 20.06.2014року, №17-398-14 від 11.12.2014року; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №694/05-70-60 від 12.06.2015року.

При здійсненні митних формальностей відповідачем було встановлено, що у поданих позивачем документах містяться певні розбіжності, які викликають сумніви в достовірності інформації, зазначеної в них, зокрема, у товаросупровідних документах неточно вказана марка товару (у комерційній пропозиції марка товару – 1201-00.2510.000, в інвойсі від 05.06.2015року за №035134, на пакувальному листі від 05.06.2015року за №035134, доповненнях до контракту марка товару зазначена як 1201-00.25.10.000 СБ, а в СМR №398672 від 06.06.2015року марка товару визначена як 1201-00.25.10.000 С5, що не дає можливості митниці ідентифікувати товар, та вважати його марку однією й тією ж); в інвойсі від 05.06.2015року за №035134 відсутні банківські реквізити, хоча є обов’язковими для даного документу; ціни на товар перераховані з причин ліри до доллара США, але контракт № 17/14-01 від 21.05.2014року укладено у доларах США; відсутні узгодження цін на перевезення та заявки згідно договору від 04.06.2015року за №0406-2015 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем 12.06.2015року було запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації (необхідна для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, для ідентифікації ввезеного товару та для прослідковування формування ціни на спірний товар); каталоги, прас-листи виробника (вказані документи містять цінову інформацію щодо товарів виробника, яка пропонується до необмеженого кола покупців, відповідно ці документи є одним з джерел визначення ціни спірного товару); копія митної декларації країни відправлення (оскільки згідно п.6.2 контракту від 21.05.2014року за №17/14-01 копія експортної декларації має бути передана продавцем разом з товаром); висновки експертних організацій про вартісні та якісні характеристики товарів (необхідні для дослідження кон’юнктури ринку щодо товару як додаткове джерело інформації).

Також, в повідомленні відповідачем зазначалось про право декларанта позивача надати додаткові документи за власним бажанням для підтвердження митної вартості товару відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України.

12.06.2015року декларант був ознайомлений з вимогою митного органу, проте 15.06.2015року позивач зазначив, що не має можливості протягом 10 діб надати витребувані митним органом додаткові документи. Також, позивач повідомив про неможливість прийняти участь у консультаціях щодо обрання методу визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, суд зазначає, що розбіжності у товаросупровідних документах у вигляді неточно вказаної марки товару були усунуті позивачем шляхом надання до МД №700020000/2015/003551 (Доповнення №1) листа від продавця від 11.06.2015року (арк.с.64,65), яким керівництво Публічного акціонерного товариства «Грета» було повідомлено про допущені розбіжності в документації, зокрема, в інвойсі, пакувальному листі, СМR, Carnet TIR. Зазначеним листом продавець уточнив вірне найменування постачаємих позивачу товарів.

Таким чином, витребування відповідачем у підприємства додаткових документів стосовно підтвердження марки товару не ґрунтувалось на нормах діючого законодавства, та не впливали на перевірку правильності митної оцінки товару, що переміщується за кордон.

Стосовно відсутності банківських реквізитів в інвойсі від 05.06.2015року за №035134, суд зазначає наступне.

Згідно пояснень представника позивача інвойс від 05.06.2015року за №035134 був наданий позивачу у тому вигляді, в якому його було складено продавцем товару.

Водночас, необхідні банківськи реквізити продавця сторонами були обумовлені в контракті №17/14-01 від 21.05.2014року. Так, п.5.1 контракту зазначено, що оплата товару здійснюється покупцем в валюті дол.США на розрахуноквий рахунок фірми Kar Pres Sanayi ve Ticaret Ltd. Sti.(арк.с.30), при цьому, п.12 контракту містить банківські реквізити продавця.

Таким чином, відсутність саме в інвойсі від 05.06.2015року банківських реквізитів продавця за умови наявності їх в інших документах, зокрема, контракті №17/14-01 від 21.05.2014року, які були подані позивачем разом з митною декларацію не створює перешкод при встановленні митної вартсоті товару, та як наслідок його подальшого митного оформлення.

Щодо відсутності узгодження цін на перевезення та заявки згідно договору від 04.06.2015року за №0406-2015 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та внутрішньому сполученні, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов договору №0406-2015 від 04.06.2015року, укладеному між ПП «Еліт Транс 2012» (експедитор) та позивачем (замовник) експедитор надає послуги замовнику з організації перевезення найманим або власним вантажним транспортом.

Також, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо «перерахування цін на товар з причин ліри до долара США, за умови укладення контракту №17/14-01 від 21.05.2014року у дол.США», оскільки відповідно до листа продавця від 04.05.2015року компанія повідомила покупця про перерахунок цін на товар у зв’язку із різницею курсу між турецькими лірами та доларом США. Крім того, з пояснень представника відповідача вбачається, що митному органу було відомо про зниження курсу турецької ліри по відношенню до долара США. Таким чином, в даному випадку наслідком зміни курсу валюти було перерахування ціни на постачаємий товар.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннямистатей 65, 66 цього Кодексу (ст.51).

Відповідно до ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов’язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу (ст.52).

Згідно ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій ішостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.1-3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.55 Митного кодексу України Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ст.57).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд вважає, що відповідачем не доведена законність та правомірність прийняття спірних рішень.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправним та скасувати рішення Донецької митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №700020000/2015/000027/1 від 15.06.2015року.

Визнати протиправною та скасувати відмову Донецької митниці Державної фіскальної служби у прийнятті митної декларації №700020000/2015/003551 від 12.06.2015року, у митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 – денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.