Справа № 2-а-6337/11
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6337/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 жовтня 2011 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Латкіній О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу УМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування та визнання нечинним рішення відповідача щодо накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати нечинним рішення відповідача в частині накладення на нього стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, посилаючись на те, що 20 липня 2011 року він був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 15.9 (и) ПДД України, тобто за те, що у цей же день, керуючи автомобілем марки Дача-Логанна вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі, він здійснив зупинку ближче, ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, у звязку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень. Однак такого правопорушення він не вчиняв, так як відстань, на якій він зупинився до виїзду з прилеглої території, була понад 30-40 метрів. Разом з тим, відповідач при розгляді адміністративної справи на місті порушив вимоги статті 268 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що у тому місті, де він зупинився, було два виїзди з прилеглої території. Він здійснив зупинку між виїздами. Відстань після першого виїзду до його автомобілю дійсно була меншою, ніж 10 метрів, зате відстань до другого виїзду була більшою, ніж 10 метрів. Оскільки він вважає, що пункт 15.9 (и) ПДД України вказує саме на відстань до виїзду з прилеглої території, а не після нього, тому дії відповідача при винесенні Постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірними, сама Постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, тому суд за згоди при цьому позивача вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до такого.

Так, згідно складеного відповідачем ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, 10.07.2011 року, об 11 годині 00 хв., позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п.15.9 (и) ПДР України, у звязку з чим Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. (а.а.с.3,4).

Згідно з пунктом п.15.9 (и) Закону України Про дорожній рухв редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (далі Пункт).

Із аналізу цього Пункту випливає, що оскільки водій транспортного засобу при виїзді з прилеглої території повинен надати перевагу у русі транспортним засобам та пішоходам, то транспортні засоби, які здійснили зупинку, не повинні створювати йому обмежень в оглядовості проїзної частини, на яку він виїжджає, тобто створювати перешкоди при виїзді з прилеглої території.

Таким чином, зазначений Пункт регулює відстань, на якій транспортний засіб може зупинитись як до виїзду з прилеглої території, так і після виїзду з неї, а відтак особисте розуміння позивачем дії цього Пункту лише щодо відстані до виїзду з прилеглої території є хибним.

Між тим, у відповідності до частини третьої статті 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із аналізу зазначеної правової норми випиває, що при розгляді даної справи суд повинен перевірити відповідність дій відповідача порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Судом при дослідженні спірних ОСОБА_3 та Постанови встановлена відповідність останніх вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції статті КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у звязку з чим доводи позивача про неправомірність дій відповідача при винесенні спірної Постанови є безпідставними.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.п.15.9 (и) Закону України Про дорожній рух, ст.ст.247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 10, 11, 69-71, 86, 99, 122, 128, 158, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу УМВС України в Дніпропетровській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування та визнання нечинним рішення відповідача щодо накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.