Справа № 2а-0770/1975/11
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2011-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-0770/1975/11
Ряд статзвіту 6.2.1
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 р. м. Ужгород

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 транспортного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної ради в особі управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород", метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології до Ужгородської міської ради про визнання незаконним рішень Ужгородської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 транспортний прокурор звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної ради в особі - управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" та метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології до Ужгородської міської ради, якою просить скасувати рішення Ужгородської міської ради "Про надання земельних ділянок" від 5 лютого 2004 року за № 621 та рішення Ужгородської міської ради "Про надання земельних ділянок" від 18 грудня 2008 року за № 946.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі, якщо відсутні підстави, в тому числі, для повернення позовної заяви.

Позовну заяву слід повернути позивачеві з підстав, визначених пунктом 6 частини 3 статті 108 КАС України справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної ради в особі - управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 ОДА, ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" та метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології до Ужгородської міської ради як органу місцевого самоврядування щодо скасування рішень Ужгородської міської ради (від 05.02.2004 року за № 621 та від 18.12.2008 року за № 946) про надання земельних ділянок у власність.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 3 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом (Земельним кодексом України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Повноваження обласних рад у галузі земельних відносин встановлено ст. 8 Земельного кодексу України, при цьому, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб на території міст зазначеною статтею не передбачено, оскільки відноситься до компетенції міських рад (ст. 12 цього Кодексу), таким чином, повноваження обласних та міських органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин чітко розмежовано відповідними статтями ЗК України.

Стосовно управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 облдержадміністрації - нормами Земельного кодексу взагалі не визначено повноваження такого органу у галузі земельних відносин, в позові не зазначено та з такого не вбачаються підстави залучення управління з питань майна комунальної власності у справі як позивача (які права вказаної особи порушено, оскільки жодними правами у галузі земельних відносин управління з питань майна комунальної власності положеннями діючого законодавства не наділено).

Таким чином, підстави для залучення у участі у справі як позивачів ОСОБА_1 обласної ради та управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 ОДА не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

З позовної заяви вбачається, що прокурор звертається до суду в інтересах держави з позовом до Ужгородської міської ради, оскільки прийнятими Ужгородською міською радою рішеннями про виділ земельних ділянок порушено права на користування земельною ділянкою (виділеною оскаржуваними рішеннями Ужгородської міської ради) ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" та метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології (оскільки оскаржуваними рішеннями порушено норми ст. ст. 72, 144 Земельного кодексу України, ст. 41 Повітряного кодексу України, п.п. 150, 151 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою КМ України від 29.03.2002 року за № 401, п. 6.1.2 Сертифікаційних вимог до цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби від 17.03.2006 року за № 201). З наведеного вбачається, що оскаржуваними рішеннями Ужгородської міської ради в зв'язку з наданням земельних ділянок порушено права саме ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" та метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології, які, згідно припису п.8 ч. 1 ст. 3 КАС України, є позивачами за даним адміністративним позовом.

Частиною 8 ст. 56 КАС встановлено, що як законні представники діють органи та інші особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 2 ст 60 КАС України, прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Згідно п 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" однією із функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 36 1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Виходячи з наведеного, прокурор звертається до суду з позовом в інтересах держави, які, в свою чергу, можуть бути пов'язані з необхідністю захисту прав державних органів, а також підприємств, установ, організацій (незалежно від їх підпорядкування та форм власності).

(Крім того, законодавством передбачено можливість звернення до суду прокурора як позивача (а не в інтересах держави в особі фізичних чи юридичних осіб) з позовами про скасування актів, зокрема, ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що у разі відхилення протесту (на акт, що суперечить закону) або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним, та таку заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що звернення прокурора до суду з позовами в інтересах держави регламентовані вимогами законодавства, згідно яких прокурор звертається до суду з такими позовами в зв'язку з необхідністю захисту порушених прав державних органів, підприємств, установ, організацій (незалежно від їх підпорядкування та форм власності), тобто, виключно за захистом порушених прав, та з позовної заяви вбачається та позовною заявою зазначено, що порушені права оскаржуваними рішеннями саме ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" та метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології. При цьому, діючим законодавством не передбачено можливості визначення прокурором позивачами у справі осіб, чиї права, свободи та інтереси не порушено, в даному випадку - ОСОБА_1 обласної ради та управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 ОДА.

Рішенням Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10рп/2010 роз'яснено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції та, як суб'єкти владних повноважень, органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Згідно вищезазначеного Рішення КС України, земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності є публічно-правовими спорами, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Виходячи з наведеного, позови до органу місцевого самоврядування з приводу оскарження його рішень, дій чи бездіяльності з приводу земельних спорів відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

В той же час, ст. 18 КАС України встановлено предметну підсудність адміністративних справ, та згідно п. 1 ч. 1 цієї статті - місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування (крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам).

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі є Ужгородська міська рада та оскаржуються рішення Ужгородської міської ради.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року за № 2, порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

З наведеного вбачається порушення правил предметної підсудності при зверненні до суду, що є в подальшому підставою для скасування прийнятого неналежним судом (ОСОБА_1 окружним адміністративним судом) судового рішення.

У відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовну заяву ОСОБА_1 транспортного прокурора - слід повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що в силу ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням вимог ст. ст. 18, 19 цього Кодексу, тобто, до місцевого загального суду як адміністративного суду (Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області).

Керуючись п.1 ч.1. ст. 18, п. 6 ч. 3 ст. 108, ст. 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 транспортного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної ради в особі управління з питань майна комунальної власності ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород", метеостанції ОСОБА_1 обласного центру з гідрометеорології до Ужгородської міської ради про визнання незаконним рішень Ужгородської міської ради - повернути позивачеві.

2.Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті