Справа № 805/584/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 року справа №805/584/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 р. у справі № 805/584/15-а за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів №963 від 29.08.2014 року та №1720 о/с від 29.08.2014року, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів №963 від 29.08.2014 року та №1720 о/с від 29.08.2014 року, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (а.с. 4-10).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач заявою від 20 квітня 2015 року уточнив позовні вимоги, відповідно до якої позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ №963 від 29.08.2014 року в частині звільнення з посади ОСОБА_4, №1720 о/с від 29.08.2014 року в частині звільнення ОСОБА_4, поновити на посаді інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб ОСОБА_5 ГУМВС в Донецькій області з 29.08.2014 року, стягнути з ОСОБА_5 Головного управління МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.08.2014 року по день прийняття постанови у справі (а.с. 129).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваними наказами МВС України від 29 серпня 2014 року у відповідності до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ його звільнено з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. Позивач зауважує на те, що ним не вчинялись будь-які дії, які можуть бути кваліфіковані як такі, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та які стали підставою прийняття спірних наказів.

12 квітня 2014 року незаконним збройним формуванням ДНР було здійснено захоплення Словянського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області.

На виконання наказу керівництва ГУМВС України в Донецькій області у період до 22 травня 2014 року з ОСОБА_5 було вивезено всю вогнепальну зброю, у звязку із чим з 23 травня 2014 року особовий склад ОСОБА_5 здійснював свої повноваження без будь-якої зброї.

23 травня 2014 року озброєна група невідомих осіб, проникнувши до ОСОБА_5, намагалася змусити особовий склад відділу перейти на бік так званої ДНР та скласти присягу на вірність так званій самопроголошеній ДНР. Працівники відділу, в тому числі і позивач, відмовились робити це та залишили приміщення відділу.

Після того, як озброєні особи залишили приміщення ОСОБА_5, особовий склад відділу повернувся до приміщення та продовжив виконувати свої посадові обовязки.

08 липня 2014 року ОСОБА_5 знов був захоплений озброєними особами так званої ДНР, які погрожуючи застосуванням автоматичної вогнепальної зброї та гранатометів, помістили всіх співробітників відділу до камер ізолятора тимчасового тримання та, погрожуючи розстрілом та підпаленням приміщення ОСОБА_5, примусили всіх написати розписки про відмову від виконання наказів м. Києва. Позивач зауважив, що на той час співробітники ОСОБА_5 не мали вогнепальної зброї та, відповідно, не могли протидіяти озброєним особам, які захопили приміщення. Будь-яка спроба чинити опір була не тільки приречена на поразку, але й могла спричинити тяжкі наслідки, в тому числі жертви серед цивільного населення.

Як слід з позовної заяви, розписку про співпрацю з угрупуванням ДНР позивач разом із іншими співробітниками ОСОБА_5 написав побоюючись не тільки за своє життя, а й за безпеку своїх рідних та близьких, при цьому, він був впевненим, що ці розписки не мають не якої юридичної сили та не можуть зобовязати працівників міліції виконувати будь-які накази осіб, що захопили приміщення відділу.

Ніякої присяги на вірність так званій ДНР позивач не давав та наказів керівництва ДНР не виконував. Позбавлені можливості протидіяти незаконному озброєному формуванню ДНР, яке фактично контролювало у липні вже все місто, співробітники ОСОБА_5, в тому числі і позивач, продовжували здійснювати діяльність із забезпечення громадського порядку та розкриттю злочинів, в тому числі, злочинів, вчинених представниками ДНР.

У грудні 2014 року позивач не був допущений до свого робочого місця, у звязку із чим звернувся до керівництва ОСОБА_5 з офіційним запитом щодо підстав недопущення його до роботи.

У відповідь його було повідомлено, що за результатом перевірки комісією МВС України на підставі наказу МВС України до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Також у відповіді було зазначено, що до ОСОБА_5 копія цього наказу не надходила, у звязку із чим не є можливим виконати вимоги чинного законодавства щодо дотримання встановленого порядку звільнення позивача. Також позивачу було повідомлено, що 22 жовтня 2014 року до ОСОБА_5 надійшов наказ ГУМВС України в Донецькій області № 367 о/с від 10 жовтня 2014 року щодо встановлення вислуги років позивачу станом на 29 серпня 2014 року, в якому зазначено, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ на підставі наказу МВС України № 1720 о/с від 29 серпня 2014 року, який так само до ОСОБА_5 не надходив.

15 грудня 2014 року працівниками сектору кадрового забезпечення ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області було ознайомлено особовий склад відділу, в тому числі і позивача, зі змістом наказу ГУМВС України в Донецькій області № 367 о/с від 10 жовтня 2014 року.

Позивачем зауважено, що ані з наказом про призначення та проведення стосовно нього службового розслідування, ані зі спірними наказами про його звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ станом на час звернення до суду з цим позовом його так і не було ознайомлено, зазначені накази йому не оголошувались, тому точні причини його звільнення йому достовірно не відомі. Розрахунок з ним станом на час звернення до суду не проведений, трудову книжку йому не видано.

Вважає, що він звільнений з органів внутрішніх справ незаконно, тому що ніяких дій, які б дискредитували звання рядового і начальницького складу, не вчиняв, крім цього, його звільнення було здійснено з порушенням передбаченого чинним законодавством порядку застосування такого дисциплінарного стягнення, як звільнення.

Враховуючи наведене вище, будучи не згодним з прийнятими МВС України наказами № 1720 о/с та № 963 в частині його звільнення з посади та з органів внутрішніх справ, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 року №963 в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_4 з посади інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1720 о/с від 29 серпня 2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_4 з посади інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; поновлено капітана міліції ОСОБА_4 на посаді інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 30 серпня 2014 року; зобовязано ОСОБА_5 міський відділ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2014 року по 14 травня 2015 року виходячи із розрахованого судом розміру грошового забезпечення за цей період в сумі 37400 (тридцять сім тисяч чотириста) грн. 10 коп., за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів та сум грошового забезпечення, нарахованих та виплачених позивачу після його звільнення; зобовязано ОСОБА_5 міський відділ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4437 (чотири тисячі чотириста тридцять сім) грн. 30 коп. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено. (а.с. 149-155).

Міністерство Внутрішніх справ України з постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року не погодилося, подало апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просили постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині скасування наказів та поновлення на посаді дійшов висновку про те, що МВС України не доведено скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання осіб рядового і начальницького складу ОВС, та оскаржені накази видано з порушенням вимог чинного законодавства. Апелянт наполягає на тому, що звільнення з органів внутрішніх справ за вчинення вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу полягає у вчиненні таких дій (бездіяльності), які підривають довіру населення до співробітників органів внутрішніх справ та до органів внутрішніх справ в цілому. Вказує на те, що позивач вчинив вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, оскільки останній співпрацював з незаконними збройними формуваннями ДНР. Крім того, відповідач вважає, що не заслуговує увагу твердження суду про незаконність видання оскаржуваних наказів у звязку з виданням їх в один день, оскільки п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України не визначено будь-якої процедури, яку необхідно дотримуватися під час проведення службового розслідування. В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що перевіркою, проведеною працівниками апарату МВС України стосовно працівників ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області було встановлено та зазначено у висновку від 29.08.2014 року, що позивач, усвідомлював свої дії та особисто написав озброєним ополченцям ДНР розписку що він відмовляється виконувати накази Київської влади і повністю підпорядковується владі ДНР, що в свою чергу не заперечується і самим позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч.3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Крім того, доводи апеляційної скарги стосуються також порушення судом першої інстанції при обрахуванні середньоденного заробітку п. 8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 07.11.2007 року № 1294 та п. 1.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (а.с. 166-174).

В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, відповідачі надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представників.

Відповідно до вимог ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріалі справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивача, наказом ГУМВС України в Донецькій області від 14.08.2013 року №335о/с призначено на посаду інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області, на якій позивач перебував і на час звільнення (а.с. 78).

Останнє присвоєне позивачу за період проходження служби спеціальне звання капітан міліції, відповідно до наказу ГУ МВС України в Донецькій області №248о/с від 27.06.2012 року (а.с. 78).

Як встановлено судом з матеріалів справи, 22 травня 2014 року озброєними представниками так званої ДНР (далі ДНР) була захоплена адміністративна будівля ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області. Весь особовий склад ОСОБА_5 відмовився співпрацювати з членами вказаної організації. При цьому, частина особового складу ОСОБА_5, залишила приміщення відділу. В будівлі, з метою забезпечення збереження службової документації та для збереження можливості здійснювати виїзди за заявами і зверненнями громадян та припинення можливих правопорушень, за вказівкою керівництва ОСОБА_5 залишились члени слідчо-оперативної групи. Зазначене підтверджується поясненнями позивача, висновками службового розслідування третього відповідача від 2 жовтня 2014 року (а.с. 76-77) та частково висновками службового розслідування першого відповідача від 29 серпня 2014 року (а.с. 110-126).

25 травня 2014 року, представники ДНР залишили приміщення ОСОБА_5

8 липня 2014 року адміністративна будівля ОСОБА_5 знов була захоплена озброєними особами ДНР. За поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві та містяться у висновку службового розслідування від 2 жовтня 2014 року (а.с. 76-77), під час захоплення будівлі озброєними особами ДНР, співробітники ОСОБА_5, не маючи при собі зброї, не мали можливості чинити опір, як наслідок, були позбавлені волі; під погрозами застосування зброї були поміщені у камери ізолятору тимчасового утримання осіб, при цьому, особи, які здійснили захоплення відділу, вимагали від них письмової згоди про співпрацю з ДНР, а у випадку, якщо останні відмовляться від співпраці, погрожували фізичною розправою як самих співробітників відділу, так і їхніх родичів.

Відповідно до висновку службового розслідування від 2 жовтня 2014 року, позивач разом з іншими співробітниками відділу, під загрозою фізичної розправи над ними та їхніми рідними написав розписку про співпрацю з ДНР. Як пояснив позивач, він усвідомлював, що зазначена розписка не має ніякої юридичної сили, не створює для нього ніяких зобовязань, ніяких наказів керівництва ДНР він не збирався виконувати. В подальшому позивач продовжував виконувати свої посадові обовязки, ніякої співпраці з ДНР він не здійснював, присяги на вірність зазначеній злочинній організації не складав.

На підставі наказу МВС України від 29 серпня 2014 року № 889 (а.с. 109) було проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, за результатом якого складений висновок від 29 серпня 2014 року (а.с. 110-116).

Як зазначено у висновку, 7 липня 2014 року, після повторного захоплення озброєними ополченцями ДНР приміщення Дзержинського РВ, частина особового складу відділу, в тому числі і позивач, співпрацювали з незаконним озброєним формуванням ДНР, що підтверджується відповідною розпискою про співпрацю та відмову виконувати і дотримуватись вимог законів України, присяги працівника ОВС України та наказів МВС України. Своїми діями зазначені особи, в тому числі і позивач, допустили грубе порушення службової дисципліни в частині невиконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України Про міліцію, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, та порушення ОСОБА_6 працівника ОВС України. На підставі викладеного, комісія дійшла висновку про звільнення з посади за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України Про міліцію та ОСОБА_6 працівника органів внутрішніх справ України, капітана міліції ОСОБА_4, інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області, звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 року № 963 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ОСОБА_5, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України Про міліцію та ОСОБА_6 працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 оку № 382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_4, інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 № 1720 о/с По особовому складу відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) капітана міліції ОСОБА_4, інспектора чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб ОСОБА_5 ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 106).

Відповідно до витягу з послужного списку позивача, наданого суду третім відповідачем, на час звільнення з органів внутрішніх справ України на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1720 о/с від 29 серпня 2014 року вислуга років позивача станом на 29 серпня 2014 року складає: у календарному обчисленні 07 років 09 місяців 08 днів (а.с. 75).

ОСОБА_6 Висновку службового розслідування за фактом додаткової перевірки співробітників ОСОБА_5, до яких застосовано заходи дисциплінарного впливу звільнення з органів внутрішніх справ, від 2 жовтня 2014 року, проведеного комісією ОСОБА_5 міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області на підставі наказу ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 498 від 30 вересня 2014 року, позивач за період служби зарекомендував себе з позитивного боку, сумлінно виконував свої функціональні обовязки та неодноразово проявляв свої професійні здібності (а.с. 79-81).

На початку грудня 2014 року позивач був недопущений керівництвом ОСОБА_5 до свого робочого місця.

15 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 листом, в якому просив повідомити про причини його не допуску до виконання своїх службових обовязків (а.с. 17).

У той же день, 15 грудня 2014 року, позивача було повідомлено (вих. № 17461) про те, що за інформацією ГУМВС України в Донецькій області наказом МВС України від 29 серпня 2014 року № 963 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності звільнення позивача за ознаками порушення ним пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення № 114).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ.

ОСОБА_6 із ч.1 ст.5 ЗУ «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про міліцію» визначено основні обов'язки міліції. Також, визначено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

ОСОБА_6 ст.16 ЗУ «Про міліцію» особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

На підставі ч.10 ст.17 ЗУ «Про міліцію» та постанови КМУ від 28.12.1991 року № 382 при прийнятті на службу до міліції працівники складають присягу наступного змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складаю ОСОБА_6 і урочисто клянуся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю.

Я присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Клянуся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Якщо ж я порушу цю ОСОБА_6, то хай мене покарають за всією суворістю закону».

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.66 Положення №114 особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

На підставі ч.1 ст.1. Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_6 працівника органів внутрішніх справ України.

За приписами статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

ОСОБА_6 зі ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

На підставі ст.12 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ.

Статтями 16 та 18 Дисциплінарного статуту визначено строк накладення та виконання дисциплінарних стягнень.

За змістом п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому, звільнення проводиться з урахуванням вимог п.62 цього Положення.

На підставі п.62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників органів внутрішніх справ; приймаючи присягу працівника органів внутрішніх справ України позивач склав клятву «всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ».

Тому, з огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення за ст.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ не є дисциплінарним стягненням, а є самостійною підставою для звільнення.

Колегія суддів зазначає, що під вчинками, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

Тобто, припинення служби за вказаною нормою є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісні з посадою та може мати місце лише тоді, коли доведено, що особа скоїла такий вчинок, проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

При цьому, звільнення особи повинно проводитись з дотриманням ст. 14 Дисциплінарного статуту, тобто, передумовою звільнення є ретельне службове розслідування.

Матеріалами службового розслідування доведено, що частина особового складу відділу, в тому числі, і позивач погодились співпрацювати з незаконним озброєним формуванням ДНР, що підтверджується відповідною розпискою про співпрацю та відмову виконувати і дотримуватись вимог законів України, присяги працівника ОВС України та наказів МВС України, яка знаходиться в Генеральній прокуратурі.

Як встановлено з висновку службового розслідування, ряд працівників зазначеного підрозділу відмовилися виконувати накази представників самопроголошеної «ДНР».

Отже, під час проведення службового розслідування встановлено факт добровільного волевиявлення позивача служити ДНР та не виконувати накази державної влади України.

ОСОБА_6 ст. 68 Конституції України кожний зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтями 17 та 36 Конституції України встановлена заборона створення і функціонування на території України будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Відповідно до ст. 260 КК України участь у діяльності воєнізованих формувань не передбачених законами України є злочином за який передбачено настання кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 ст.ст. 1 та 3 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом та діє в його межах.

Відповідно до пункту 10 Положення №114 права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ випливають з умов служби, визначаються законодавством,Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

ОСОБА_6 працівника органів, внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 працівник міліції бере на себе зобовязання завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ службова дисципліна зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_6 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, тощо.

Висловивши бажання служити владі ДНР та беручи на себе зобовязання не виконувати накази державної влади України, позивач зрадив інтересам служби, підірвав авторитет працівника правоохоронного органу, порушив присягу працівника органів внутрішніх справ України та сприяв діяльності злочинної організації на території Донецької області.

Основні професійно-етичні норми працівника органів внутрішніх справ України, визначені в наказі МВС України від 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України».

ОСОБА_6 п.п. 1.1, 2.2 та 3.2 вказаних Правил кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється

відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, МВС, повазі і коректному ставленні до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обовязку кожного працівника органів внутрішніх справ.

ОСОБА_6 п. 4.1 Правил працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

ОСОБА_6 ч. з п. 7.8 Правил працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує свій підрозділ і органи внутрішніх справ, позбавляється морального права на повагу, підтримку і довіру з боку громадян, колег і товаришів по службі.

Написання позивачем розписки про підпорядкування владі «ДНР» є порушенням морально етичних принципів вірності державі та МВС. Аналіз вказаних вище дій позивача, час їх вчинення, особисте ставлення до скоєного та усвідомлення наслідків скоєного, дає підстави стверджувати, що вказаним вчинком позивач дискредитував звання особи рядового складу органів внутрішніх справ, підірвавши авторитет працівника правоохоронного органу.

Факт відмови співпрацювати з представниками ДНР іншими працівниками міськвідділу, спростовує доводи позивача про застосування до нього психічного та фізичного насильства.

Судова колегія зазначає, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення №114 було проведено після службого розслідування, тобто із дотриманням необхідної процедури.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, містить необґрунтовані, непідтверджені належними доказами висновки щодо обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 р. у справі № 805/584/15-а задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 р. у справі № 805/584/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області , ОСОБА_5 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів №963 від 29.08.2014 року та №1720 о/с від 29.08.2014року, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів: І.А. Васильєва

ОСОБА_2

ОСОБА_3