Справа № 2а-7267/10/0470
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 р. Справа № 2а-7267/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області до Державного підприємства "Токівський гранітний кар'єр" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Токівський гранітний карєр» (далі відповідач, ДП «Токівський гранітний карєр») про стягнення з Державного підприємства «Токівський гранітний карєр» на користь Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області суму у розмірі 47412,79 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) відповідач має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 2, за період з грудня 2009 року по травень 2010 року, у розмірі 47412,79 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи просить адміністративну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення повісток про виклик: 24.06.2010 р. в судове засідання, призначене на 04.08.2010 р., 21.10.2010 р. в судове засідання, призначене на 12.11.2010 р., 03.12.2010 р. в судове засідання, призначене на 11.01.2011 р. Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутнє законодавство, яке регулює відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2, по якому у відповідача виникла заборгованість, внаслідок чого позивач позбавлений права звертатися до суду з таким позовом.

Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши чинне законодавство суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Токівський гранітний карєр» (ідентифікаційний код 00290096) зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та зобовязане щомісячно сплачувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно п.п. 7 п. 5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001р. № 121/20, Пенсійний фонд України має право стягувати з платників страхових внесків та їх несплачені суми.

Судом встановлено, що у ДП «Токівський гранітний карєр» працювали: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп. «б»- «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управлінням Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області здійснені витрати на виплату і доставку пенсій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, що підтверджується відповідними Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в період з грудня 2009 року по травень 2010 року.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06.11.1991 № 1788-ХІ визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана стаття, крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 № 1461-III змінено порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, а саме - норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні до об'єкта оподаткування, який передбачений ст. 2 цього Закону.

Зокрема, у відповідності до вимог Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 року за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.

Розмір сум на відшкодування на поточний рік витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця, до 25-го числа, вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зі змінами та доповненнями).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

У відповідності до абз. 5 п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, який з 01.01.2006 стосується і осіб, пенсії яким призначені відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і має зворотну дію, врегульовано лише порядок виплати пенсій, а не змінено порядок відшкодування та не звільнено підприємства, зазначені у ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тобто діяв зазначений вище порядок відшкодування.

З огляду на викладені норми законодавчих актів відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 100 % розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача, у повному розмірі.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.92 р.) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.

З огляду на зазначене, право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.92 р. і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Особі, яка до і після 01.01.1992 р. працювали на роботах, передбачених списками, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, (списки № 1 та № 2) затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.94 року, яка була чинна до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.03.2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

На підставі п. 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при розрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, які діяли на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або по професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків.

При цьому, відповідно до Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 р.

Особи, яким виплачувалися пільгові пенсії, працювали у відповідача до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у період, коли цей Закон вже набрав чинності, тому органами пенсійного Фонду пенсія призначена відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на відповідача покладено обов'язок у повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності з п.8.2 Інструкції у звязку з наявністю у страхувальника на кінець звітного базового періоду недоїмки зі сплати страхових внесків управлінням Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області Державному підприємству «Токівський гранітний карєр» були вручені вимоги про сплату недоїмки за формою «Ю» від 03.12.2009 р. №6, від 08.01.2010 р. №6, від 08.02.2010 р. №6, від 03 березня 2010 р. №6, від 06 квітня 2010 р. №6, від 07 травня 2010 р. №6, які мали бути сплачені протягом 10-ти робочих днів з дня її одержання.

Доказів сплати заборгованості відповідач до суду не надав.

Частиною 3 статті 106 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду наділені правом звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Таким чином, суд вважає правомірним стягнення з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області суму витрат на виплату та доставку пенсії зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2, в період з грудня 2009 року по травень 2010 року, у розмірі 47412 грн. 79 коп.

Крім того, позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Токівський гранітний карєр» на користь Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 у розмірі 47412 (сорок сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 79 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2011 року.

Суддя ОСОБА_1