Справа № 2-а-1/10
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Трускавецький міський суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Марчука В.І.., при секретарі Мороз Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії та виплатити компенсацію за невиплачену пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії та виплатити компенсацію за невиплачену пенсію, посилаючись на те, що наказом начальника УМВСУ у Львівській області від 23 квітня 1991 року вона була звільнена на пенсію за власним бажанням з посади начальника кримінальної міліції в справах неповнолітніх Трускавецького МВ УМВСУ у Львівській області. Просить суд зобовязати ГУ МВС України у Львівській області провести перерахунок раніше призначеної їй пенсії з врахуванням: 50% надбавки до посадового окладу, передбаченої Указом Президента України №926/1996 та наказом МВС України №750/96 з 25.04.1997 року по 12.07.1999 року; 50% надбавки за особливі умови служби, передбаченої Указом Президента України №650/199, наказом МВС України №542/99 та вказівкою МВС України №1794/б від 19.07.1999 року з 12.07.1999 року по 31.12.2004 року у розмірі 100%, а з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року у розмірі 50% перерахованої пенсії; премії в розмірі 33.3% відповідно до Указу Президента України №926/1996 та наказом МВС України №750/96 з 25.04.1997 року по 31.12.2004 року у розмірі 100%, а з 01.01.2005 року до 31.12.2005 року у розмірі 50% перерахованої пенсії; доплати від належної суми пенсії у розмірі 25% передбаченої Указом Президента України №650/199, наказом МВС України №542/99 та вказівкою МВС України №1794/б від 19.07.1999 року з 12.07.1999 року по 31.12.2004 року у розмірі 100%, а з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року у розмірі 50% перерахованої пенсії; 100% надбавки до грошового забезпечення, передбаченої Указом Президента України №717/2001 та наказом МВС України 779/01 з 01.11.2001 року по 31.12.2004 року у розмірі 100%, а з 01.01.2005 року до 31.12.2005 року у розмірі 50% перерахованої пенсії; 70% надбавки за безперервну службу відповідно Указу Президента України №370/2003 та наказу МВС України №468/2003 з 01.06.2003 року до 31.12.2004 року у розмірі 100%, а з 01.01.2005 року до 31.12.2005 року у розмірі 50% перерахованої пенсії; підвищення посадового окладу на 50% за оперативно-розшукову діяльність відповідно до Указу Президента України №26/2004 та наказу МВС України 82ДСК/04 року з 01.02.2004 року та виплатити їй компенсацію за невиплачену пенсію у розмірі 25% від належної суми пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №257 від 02.04.1993 року та наказу МВС України №577 від 29.08.1993 року з 01.09.1995 року по 24.04.1997 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ГУМВС України у Львівській області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій проти позову заперечує та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, проти позову заперечила, та пояснила, що позов не підлягає до задоволення у звязку із пропуском позовної давності звернення до суду, оскільки позивачка вийшла на пенсію 23 квітня 1997 року, а звернулась до суду з позовом у 2006 році. Крім цього, ОСОБА_1 вийшла на пенсію 23.04.1997 року, а отже вимога останньої зобовязати УМВСУ у Львівській області виплатити доплату від належної суми пенсії у розмірі 25% за період з 01.08.1995 року по 23.04.1997 року є безпідставною, оскільки дана доплата може надаватись лише тій особі, яка залишилася на службі, продовжує працювати і замість пенсії, в разі наявності коштів, одержувати щомісячну доплату від суми пенсії, яка могла б бути їй нарахована. Щодо вимоги позивача здійснити перерахунок пенсії з квітня 1997 року з урахуванням щомісячної премії в розмірі 33% зазначили, що вони є безпідставними, оскільки на момент виходу позивача на пенсію, законодавством не було передбачено врахування такого виду грошового забезпечення в суму, яка приймається до перерахунку пенсії. Посилання позивача на необхідність здійснення перерахунку пенсії за період з квітня 1997 року з урахуванням надбавок і доплат вважають, що воно не може братися до уваги, оскільки законодавство, яке діяло до 1 січня 2005 року не передбачало можливості перерахунку раніше призначених пенсій у звязку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій. А також додали, що оскільки позивач ОСОБА_1 була звільнена на пенсію 23.04.1997 року і під час служби не одержувала таких додаткових видів грошового забезпечення, на які посилається в позовній заяві, перерахунок пенсії за цією підставою їй не належиться.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника УМВС України у Львівській області від 23.04.1997 р. № 177 ОСОБА_1 була звільнена на пенсію за власним бажанням з посади начальника кримінальної міліції в справах неповнолітніх Трускавецького МВ УМВСУ у Львівській області. На день звільнення на пенсію вислуга років становила 24 роки 2 місяці 15 днів. Позовна аява до суду нею була подана 18 вересня 2006 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", надбавка грошового забезпечення згідно Указу Президента України від 31.08.2001 р. № 771, надбавка за особливі умови служби згідно Указу Президента України від 04.10.1996 р. № 926, надбавка за безперервну службу згідно Указу Президента України від 24.03.2003 року, підвищення посадового окладу згідно Указу Президента України від 12.01.2004 року відносяться до додаткових видів грошового забезпечення й приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час проходження служби й звільнені після їх запровадження. Така ж правова позиція закріплена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 15.04.2005 р. "Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Згідно матеріалів справи позивачу проведено перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до Закону України "Про внесення змін до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Крім того на час призначення позивачу пенсії усі види грошового забезпечення, передбачені законодавством, були включені в обрахунок пенсії останнього, окрім премії в розмірі 33,3% оскільки така ст. 43 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" не була передбачена в обрахунок пенсії. Доплата від належної суми пенсії в розмірі 25% згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 р. №257 "Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх справ" в грошове забезпечення з якого обчисляється пенсія не включена згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393. Крім того 40% надбавка від окладів грошового утримання встановлена Указом Президента України від 24.08.1995 р. №803 не могла бути врахована, оскільки вище вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 04.10.1996 р. №926.

Згідно Рішення Конституційного суду № 3-рп щодо відповідності Конституції України першого речення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та про офіційне тлумачення положень частини 3 статті 43, статтей 51, 55, частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перше речення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (Закону України № 1769-IV) свідчить про те, що зміст права на соціальний захист осіб, яким раніше призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закону України № 2262-ХІІ), залишився незмінним, оскільки Закон № 1769-IV не змінив існуючого на день його прийняття набутого права осіб на отримання пенсій. Цим положенням Верховна Рада України на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 85, пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України встановила тільки порядок виплати перерахованої пенсії особам, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ та які мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень Закону № 1769-IV, що полягає в поетапній виплаті пенсій військовослужбовцям та іншим особам починаючи з 1 січня 2005 року у розмірі 50 відсотків перерахованої пенсії, а з 1 січня 2006 року 100 відсотків перерахованої пенсії.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що встановлення першим реченням пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» порядку виплати перерахованої пенсії, згідно з яким особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень Закону № 1769-IV та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року, а з 1 січня 2006 року 100 відсотків перерахованої пенсії, не порушує конституційних прав громадян і є таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити за недоведенністю позовних вимог

Керуючись ст.ст. 102, 128, 159-163,167 КАС України, Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005 р. "Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії та виплатити компенсацію за невиплачену пенсію відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Марчук В.І.