Справа № 2а/155/79/2014 155/1806/2014-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 р. Справа № 876/10749/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області про зобов'язання призначити пільгову пенсію,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області (далі - УПФ України в Горохівському районі Волинської області), в якому просив визнати неправомірною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати УПФ України в Горохівському районі Волинської області призначити йому пенсію відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як трактористу-машиністу, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших сільськогосподарських господарствах.

Вважає, що відмова у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є неправомірною, так як первинних документів, що підтверджують трудовий стаж, які у нього вимагають працівники УПФ України, отримати неможливо у зв'язку з тим, що підприємство ліквідоване і його правонаступника не існує.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 31.10.2014 року позов задоволений.

Відповідач - УПФ України в Горохівському районі Волинської області оскаржило постанову суду першої інстанції.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права і просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах може розглядатися за умови надання підприємством, де працювала особа, уточнюючої довідки відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Оскільки стаж роботи для пільгової пенсії не підтверджений первинними документами, то підстав для призначення пенсії немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до УПФ України Горохівському районі Волинської області про призначення йому пільгової пенсії відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як трактористу-машиністу, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших сільськогосподарських господарствах. Відповідач УПФ України в Горохівському районі Волинської області відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах мотивуючи відсутністю записів в трудовій книжці, а також уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи позивача.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що записами у трудовій книжці та іншими документами, зокрема, довідкою трудового архіву Горохівського району Волинської області від 09.01.2014 року №35/01-28 стверджується, що ОСОБА_1 працював трактористом у сільськогосподарському підприємстві «Агрофірма «Хлібороб» з 1982 року по 2002 рік, а тому має право на отримання пенсії на пільгових умовах.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п."в" ч.1 статті 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Визначальною обставиною для встановлення пільгового характеру спірного стажу є не тільки встановлення факту роботи позивача трактористом, а й встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

Згідно з ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок N 637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами пункту 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатково в довідці наводяться відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі ліквідації підприємства і відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як встановлено судом, позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи періодів через те, що відсутні первинні документи для підтвердження пільгового стажу.

Але, як вбачається з трудової книжки позивача ОСОБА_1, та не запеечується відповідачем, ОСОБА_1 з 1982 року по 2002 рік працював механізатором у колгоспі ім. 17 Вересня, який був перейменований на СС «Хлібороб», реформований на СВК «Хлібороб», потім реформований на ПОСП Агрофірма «Хлібороб».

Колегія суддів звертає увагу, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має (лист Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7).

В Загальносоюзному класифікаторі професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016, затвердженому постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986р. №016 та введеному в дію з 01.01.1987р., і класифікаторі професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженому та введеному в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010р. №327, професія «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

Водночас, сама лише наявність розбіжностей щодо назви професій не означає, що відомості про виконання позивачем роботи тракториста є недостовірними, та автоматично не позбавляє його права на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, на думку апеляційного суду, у тому, що відсутні документи, які підтверджують зайнятість позивача на умовах повного робочого дня відповідно до п."в" ч.1 статті 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", немає вини ОСОБА_1, а відсутність таких документів не може свідчити про те, що він не був безпосередньо зайнятий на умовах повного робочого дня у виробництві сільськогосподарської продукції.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідача необхідно зобов'язати призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як трактористу-машиністу, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших сільськогосподарських господарствах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області залишити без задоволення, а Горохівського районного суду Волинської області від 31 жовтня року у справі № 155/1806/2014-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Дякович В.П.

Яворський І.О.