Справа № 2а/2570/3900/12
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Київ К/800/14984/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Костенка М.І.

при секретарі судового засідання Бовкуні В.В.,

за участю представників сторін: від позивача - Чернікова О.С.,

від відповідача - Паншина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р.

у справі № 2а/2570/3900/2012

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз»

до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Чернігівнафтогаз») звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області (далі - відповідач, Прилуцька ОДПІ Чернігівської області), в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.12.2012 р. № /474, № /475, № /476.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р., позов задоволено повністю: скасовано податкові повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ Чернігівської області від 10.12.2012 р. № /474, № /475, № /476; вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р. і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судовому засіданні проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просив суд касаційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 26.11.2012 р. по 30.11.2012 р., посадовою особою Прилуцька ОДПІ Чернігівської області, згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу від 26.11.2012 р. № 1024, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» щодо утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.01.1999 р. № 35/4 з ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» (скорочено - НГВУ «Чернігівнафтогаз» СД за договором 35/4) з питань дотримання вимог податкового законодавства по рентній платі за видобуті нафту, природний газ і газовий конденсат за період з 01.04.2012 р. по 31.08.2012 р., за результатами якої складено акт від 30.11.2012 р. № 874/22/534663345 та зроблено висновок про порушення позивачем вимог пункту 256.2 статті 256, пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкових зобов'язань по рентній платі за видобуток нафти за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2012 р. на загальну суму 16 101 444,94 грн., в тому числі: - за липень 2012 року у сумі 7 589 943,35 грн.; - за серпень 2012 року у сумі 8 511 501,59 грн. Занижено податкових зобов'язань по рентній платі за видобуток нафти в ДПС у залежності від місця знаходження ділянки надр: - Варвинська МДПІ на суму 12 817 547,88 грн.; - Прилуцька ОДПІ на суму 2 622 099,56 грн.; - Талалаївське відділення Бахмацької ОДПІ на суму 661 797,50 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 10.12.2012 р. були винесені податкові повідомлення-рішення: № /474, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з рентної плати за нафту, що видобувається в Україні у загальному розмірі 3 277 624,45 грн., з яких 2 622 099,56 грн. - за основним платежем та 655 524,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /475, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з рентної плати за нафту, що видобувається в Україні у загальному розмірі 16 021 934,85 грн., з яких 12 817 547,88 грн. - за основним платежем та 3 204 386,97 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /476, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з рентної плати за нафту, що видобувається в Україні у загальному розмірі 827 246,88 грн., з яких 661 797,50 грн. - за основним платежем та 165 449,38 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з акту перевірки від 30.11.2012 р. № 874/22/534663345 підставою для донарахування позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували висновки перевіряючого про заниження позивачем за договором про спільну діяльність від 19.01.1999 р. № 35/4 податкових зобов'язань по рентній платі за видобуток нафти за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2012 р. на загальну суму 16 101 444,94 грн., оскільки в податкових розрахунках по рентній за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобувається в Україні, за липень-серпень 2012 року, поданих НГВУ «Чернігівнафтогаз» за договором про спільну діяльність від 19.01.1999 р. № 35/4 до Прилуцької ОДПІ Чернігівської області, податкові зобов'язання по рентній платі за видобуток нафти відсутні.

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

З матеріалів справи слідує, що між ВАТ «Укрнафта» та ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» було укладено договір про спільну діяльність в Прилуцькому нафтогазопромисловому районі № 35/4 від 19.01.1999 р., який взятий на облік відповідача з 12.02.1999 р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що НГВУ «Чернігівнафтогаз» входить до складу ПАТ «Укрнафта» на правах структурної одиниці (філії) з питань комплексного освоєння нафтових та газових родовищ, видобування нафти з конденсатом та природнього і нафтового газу. Власником зазначених дозволів правомірно є ПАТ «Укрнафта», в межах яких на окремих свердловинах (об'єктах робіт) здійснюється спільна діяльність.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України визначено, що на обліку в органах державної податкової служби повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном (крім договорів щодо операцій, визначених у підпункті 153.13.10 пункту 153.13 статті 153 або у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.

Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що взяття на податковий облік як платника рентної плати за видобуту нафту та природний газ, ПАТ «Укранфта» в особі НГВУ «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором № 35/4 податковий номер 534663345 є правомірним та повністю відповідає вимогам цих норм.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про заходи щодо залучення інвестицій для до розробки нафтових родовищ із важко видобувними та виснаженими запасами» від 17.06.1996 р. № 433/96, що діяв на час укладення договору про спільну діяльність, видобувні підприємства звільняються від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги на родовищах, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важко видобувними та виснаженими запасами, протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ, а також від внесення відрахувань за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, строком на десять років від дня одержання ліцензії на експлуатацію таких родовищ.

При цьому термін «базові обсяги» означає обсяги видобутку нафти і газу, що повинні досягатися видобувним підприємством із використанням існуючих на родовищі виробничих потужностей, техніки та технологій. Базові обсяги встановлюються Державним комітетом нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України та зазначаються в ліцензії на експлуатацію родовища, яка видається видобувному підприємству.

За видобуті нафту і газ у межах базових обсягів здійснюються всі обов'язкові платежі згідно з чинним законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2000 р. № 699 «Про визначення нафтових родовищ з важковидобувними та виснаженими запасами» визначено нафтові родовища (згідно з додатком) такими, що належать до родовищ з важковидобувними виснаженими запасами, у тому числі родовища Чернігівської області: Прилуцьке, Гнідинцівське, Малодівицьке, Богданівське, Щурівське, Скороходівське, та визначено базові обсяги видобутку нафти на період 1999-2019 роки, встановлені Міністерством палива та енергетики України.

Відповідачем встановлено факт відсутності нового Порядку відбору та затвердження нових інвестиційних проектів (договорів) який визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» державні гарантії захисту інвестицій не можуть бути скасовані або звужені стосовно інвестицій, здійснених у період дії цих гарантій.

Отже, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що при визначенні розміру податкових зобов'язань по рентній платі за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобуваються в Україні, НГВУ «Чернігівнафтогаз» податковий номер 534663345 за договором про спільну діяльність № 35/4 правомірно керувалось положеннями Указу Президента України від 17.06.1996 р. № 433/96 «Про заходи щодо залучення інвестицій для до розробки нафтових родовищ із важко видобувними та виснаженими запасами», оскільки Указ № 433/96, на момент його прийняття, стимулював залучення інвестицій в до розробку нафтових родовищ шляхом гарантування звільнення від рентної плати за додатково видобуті нафту і газ понад базові обсяги протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важко видобувними та виснаженими запасами, тобто в контексті Закону України «Про інвестиційну діяльність» такі гарантії не можуть бути скасовані або звужені.

Правомірність нарахування позивачем рентної плати за нафту та природний газ видобутий в Україні на підставі та в розмірах, визначених Указом Президента України від 17.06.1996 р. № 433/96 «Про заходи щодо залучення інвестицій для до розробки нафтових родовищ із важко видобувними та виснаженими запасами», підтверджена в судовому порядку згідно постанови Вищого господарського суду України від 22.02.2012 р. по справі № 20/29 (11/149(6/131)), що набрала законної сили.

Постановою Вищого господарського суду зазначено, що визнання Закону України «Про рентні платежі за нафту, природний газ і газовий конденсат» таким, що втратив чинність, як і наступне введення в дію Податкового кодексу України не відміняє дію гарантії, що надана згідно з Указом № 433/96 та Постановою Кабінету Міністрів України № 699 і полягає у звільненні від рентної плати за додатково видобуту нафту понад базові обсяги на Прилуцькому, Гнідинцівському, Малодівицькому, Богданівському, Щурівському, Скороходівському родовищах, визначених Кабінетом Міністрів України як родовища з важко видобувними та виснаженими запасами, протягом усього періоду експлуатації зазначених родовищ.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 256.2 статті 256, пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкових зобов'язань по рентній платі за видобуток нафти за період з 01.07.2012 р. по 31.08.2012 р. є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Згідно приписів частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом першим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки судами встановлено невідповідність законодавству винесених спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги щодо їх скасування були задоволені обґрунтовано.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 р. у справі № 2а/2570/3900/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) М.І. Костенко