Справа № 125/847/15-а
Суддя: Єрмічова В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №125/847/15-а
Провадження №2-а/125/31/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Єрмічової В.В.,

при секретарі судового засідання Грабчак І.О.

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюка Віктора Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 10 квітня 2015 року інспектор ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюк В.В. виніс щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. Просить суд скасувати оскаржувану постанову як незаконну через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що 10 квітня 2015 року о 13:14 год. на а/д

М-12 212 км + 600 м, він керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», державний номерний знак НОМЕР_1, та був зупинений інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюком В.В. Як на причину зупинку інспектор зазначив здійснення обгону іншого транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, внаслідок чого ним порушено вимоги п.14.6 та п.34.1.1 Правил дорожнього руху України. Як доказ відповідач продемонстрував йому відеозапис, здійснений камерами невідомого походження, та який був виконаний неякісно та унеможливлював ідентифікувати транспортний засіб, оскільки державного номерного знаку не було видно. Він не погодився із вказаним та пояснив інспектору, що попереду нього рухався вантажний автомобіль марки "КАМАЗ" зі швидкістю не більше 30 км/год., який увімкнув правий поворот та почав з'їжджати на узбіччя. Видимість була достатньою, а тому він оминув перешкоду та поїхав далі. Однак відповідач не врахував його пояснень, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України. Вважає оскаржувану постанову протиправною, тому просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Відповідач інспектор ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюк В.В. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 03 липня 2015 року (а.с.23), не повідомив суд про причини неприбуття, тобто не з'явився без поважних причин, а тому, з урахуванням вимог, передбачених ч.4 ст.128 КАС України, підстав для відкладення розгляду справи не має.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

10 квітня 2015 року інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюком В.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №067299 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що ОСОБА_1 10 квітня 2015 року о 13:14 год. на

а/д М-12 212 км + 600 м, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін іншого транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.п.14.6 та 34.1.1 Правил дорожнього руху України (а.с.25).

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.254 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу третього п.21 ст.11 Закону України "Про міліцію" міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

За правилами підпункту 20.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року №111, забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Згідно з ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яві використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п.1.6 розпорядження МВС «Про організацію роботи підрозділів ДАІ» №466 зобов'язано виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото, відеоматеріалів, здійснених засобами вимірювальної техніки, яка пройшла метрологічну повірку згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», покази свідків, тощо).

Згідно п.1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, розділ 34 Дорожня розмітка, підрозділ 1 Горизонтальна розмітка - горизонтальна розмітка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію, зокрема 1.1, перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно п.3.25 розділу 3 Правил дорожнього руху України забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.). Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим.

Згідно п.11.7 розділу 11 Правил дорожнього руху України транспортні засоби, швидкість руху яких не повинна перевищувати 40 км/год. або які з технічних причин не можуть розвивати таку швидкість, повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується обгін, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно п.14.4 розділу 14 Правил дорожнього руху України - якщо на дорозі за межами населеного пункту дорожня обстановка не дозволяє зробити обгін тихохідного або великогабаритного транспортного засобу, його водій повинен рухатися якомога правіше, а у разі потреби - зупинитися на узбіччі і пропустити транспортні засоби, що рухаються за ним.

Відповідно до п.24 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" є неприпустимим спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, у порушення зазначених вимог відповідач спрощено підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з'ясував всіх обставин, перелічених у статтях 247 і 280 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без підготовки до розгляду та без вирішення питань, які зазначені в ст.278 КпАП України, при винесені оскаржуваної постанови не врахував та не надав належної оцінки поясненням позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів правомірності застосування відеокамери, на яку був здійснений запис маневру позивача, а тому зазанчений відеозапис не може бути належним та допустимим доказом. При цьому, інші докази порушення позивачем ПДР відсутні, що є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №067299 від 10 квітня 2015 року.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, керуючись ст.ст.7, 9, 33, ч.2 ст.122, 171-2, 247, ч.2 ст.254, 268, 278, 280, 283,284 КпАП України, ст.ст.9,11,71,122,159,160,162,163 КАС України, п.24 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", п.1.6 розпорядження МВС «Про організацію роботи підрозділів ДАІ» № 466 від 21 травня 2009 року, п.1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, розділ 34 Дорожня розмітка, підрозділ 1 Горизонтальна розмітка, п.3.25 розділу 3, п.11.7 розділу 11, п.14.4 розділу 14 Правил дорожнього руху України, суд

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюка Віктора Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України у Хмельницькій області Павлюка Віктора Вікторовича серії ПС2 №067299 від 10 квітня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: