Справа № 2-а-47/2010
Суддя: Полотнянко Ю. П.
Дата ухвалення: 2010-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бершадський районний суд Вінницької області
№ 2-а-47/2010р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2010 року Бершадський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді Полотнянка Ю.П.

при секретарі Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі, Державного Казначейства України про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії, стягнення недоплаченої пенсії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі, Державного Казначейства України про визнання бездіяльністю Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі не нарахування ОСОБА_2 в 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 роках пенсії в повному обсязі передбаченому чинним законодавством, та не повідомлення його про порушення його прав і свобод, та відмову у добровільному порядку здійснити перерахунок пенсії в розмірі відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стягнення з Державного казначейства України суму не донарахованої і недоплаченої пенсії за період з 01.01.2005 року по 01.12.2009 року, перерахування основної щомісячної пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з 01.12.2009 р, стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі.

Стверджує, що являється ліквідатором наслідків аварії на ЧАЄС І категорії. З 08.09.2003 р. по 03.07.2009 р. йому встановлена 3-я група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 АВ № 000616, яка була видана Вінницькою обласною МСЄК-1.

З 03.07.2009 р. йому встановлена інвалідність 2-ї групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії АС № 025957, яка була видана 16.07.2009 р. року Вінницькою обласною МСЄК-1.

В зв'язку з втратою працездатності він отримує пенсію. Однак відповідач, всупереч нормам чинного законодавства та Конституції України, покладених на нього службових обов'язків, проявив бездіяльність щодо нарахування йому пенсії в повному обсязі та не повідомив його про порушення його прав, внаслідок чого він недоотримав в 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 рр. належні йому по закону кошти, які - вкрай необхідні для підтримання його здоров'я, втраченого при виконанні обов'язків по ліквідації наслідків ядерної аварії на Чорнобильській АЕС. Коли він дізнався про порушення своїх прав - то 07.08.2009 р., звернувся з заявою про їх відновлення до відповідача, однак добровільно нарахувати недоплачену йому

пенсію, а також встановити її в 2009 р. в розмірі не нижчому 8-ми мінімальних пенсій за віком Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі відмовилось. Таким чином відповідач, вчиняючи протиправно, антиконституційно завдав і завдає йому матеріальну і моральну шкоду, яку і повинен відшкодувати в повному обсязі.

Просить визнати бездіяльністю Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі не нарахування йому в 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 рр. пенсії в повному обсязі передбаченому чинним законодавством, та не повідомлення його про порушення його прав і свобод, та відмову у добровільному порядку здійснити перерахунок пенсії в розмірі відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стягнути з Державного казначейства України суму не донарахованої і недоплаченої йому пенсії за період з 01.01.2005 року по 01.12.2009 року в розмірі 102762.51 грн. (Сто дві тисячі сімсот шістдесят дві гривні 51 копійка), зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі перерахувати ОСОБА_2, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи безстроково основну щомісячну пенсію у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з 01.12.2009 р. та виплатити її, стягнути з Державного казначейства України моральну шкоду в розмірі 102762.51 грн. (Сто дві тисячі сімсот шістдесят дві гривні 51 копійка) завдану протиправною Бездіяльністю Управління пенсійного фонду України у Бершадському районі.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. З ст. 122 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Відповідачі позовні вимоги заперечили письмово, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з того, що при здійсненні повноважень в сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач керується нормативними актами Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обов'язковими до виконання. Так, приймаючи Постанову від 03.01.2002 за № 1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" Кабінет Міністрів України діяв в порядку, в межах і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України. Пунктом 2 цієї Постанови Кабінету Міністрів України установив, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини 4 ст. 54 та додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", провадиться виходячи з розміру 19 грн. 91 коп. Щодо додаткової пенсії, то відповідач зазначає, що додаткова пенсія відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеним Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1996 № 342 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 01 березня 1996 року та порядок обчислення пенсій що призначаються після 1 березня1996 року" та Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.1996 № 831 "Про

компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, відповідач наполягає на застосуванні вимог ст.ст. 99, 100 КАС України у зв'язку порушенням позивачем строків звернення до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бершадь Вінницької області і отримує пенсію, передбачену ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі -Закон № 796-ХІІ) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, передбачену ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" №1 від 3 січня 2002 та постанови Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 831 від 26.07.1996 відповідно.

Позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, 1 категорії, є інвалідом II групи, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 4 ст. 54 Закону №796-ХП (в редакції, що діяла до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007) передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності -

10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних

пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям- інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону №796-ХИ (в редакції, що діяла до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007) визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 до вказаних статей Закону №796-ХІІ було внесено зміни: частину 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ було замінено чотирма частинами, а ст. 50 Закон .№796-ХИ була викладені в новій редакції. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" розділ II цього Закон, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", набирає чинності з 01.01.2008.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10- рп/2008 у справі №1-28/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

За таких обставин, розміри основної та додаткової пенсій громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на які посилається позивач в якості підстав своїх позовних вимог, передбачені ст. 50, 54 Закону №796-ХП (в редакції, що діяла до прийняття Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007) підлягали виплаті у період до 31 грудня 2007 року, а в подальшому - починаючи з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 62 Закону №796-ХІІ роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частиною 1 ст. 67 Закону №796-ХІІ передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, Законом України № 796-ХІІ не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір бази нарахувань пенсій, встановлений законом, а надано право роз'яснення порядку застосування цього Закону.

Суд не погоджується із доводами відповідача, що встановлення конкретних (зменшених) сум для обчислення пенсій Кабінетом Міністрів України є виконанням норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки вказані дії Кабінету Міністрів України не реалізують, встановлені Законом, права та гарантії, а змінюють та коректують, встановлені цим законом права та гарантії в бік їх зменшення, чим, в свою чергу, порушують його норми, оскільки статтею 71 Закону № 796-ХІІ, де чітко встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Таким чином суд вважає, що здійснення виплати пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 831 не є правомірним, тобто таким, що відповідає нормам законів України та Конституції України, як основного закону держави.

Стосовно позовних вимог щодо перерахунку та виплати позивачу пенсій за період з 01.01.2005 року по 01.12.2009 року суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до суду із заявами про перерахунок і виплату недоотриманої пенсії, щодо розміру якої був обізнаний. Крім того, норми законодавства, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є загальновідомими та діяли у період отримання позивачем допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду лише 06.01.2010 року, жодних доказів чи пояснень з приводу пропущення строків звернення до адміністративного суду не надав, в частині позовних вимог щодо перерахунку спірних пенсій за період з 01.01.2005 року по 06.01.2009 р. суд відмовляє з мотивів пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Позов в частині стягнення заподіяної позивачеві моральної (немайнової) шкоди також задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 абз. 2 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з наступними змінами обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння його заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Оскільки позивач не довів факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та яким діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з чого він виходить при оцінці розміру заподіяної йому моральної шкоди, суд вважає позов в цій частині не доведеним і таким, що не підлягає задоволенню з цих підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій щодо розрахунку та виплати пенсій позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою можливості її виконання в подальшому, а саме: визнати протиправними дії відповідача - управління Пенсійного Фонду у Бершадському районі, щодо не нарахування та не виплаті позивачу пенсії, як інваліду II групи, постраждалому внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з 6 січня 2009 року; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію, як інваліду II групи, постраждалому внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з 6 січня 2009 року.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ч.І КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах стягнення за один місяць.

Тому постанова в частині зобовязання нарахувати та виплатити позивачу пенсії за один місяць підлягає до негайного виконання.

Вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягає, оскільки положення гл.17 ЦК України, яка регулює представництво, не передбачає оплатне виконання представником правочинів за наданими йому повноваженнями і дії представника за довіреністю не є правовою допомогою в розумінні ст. 90 КАС України.

Позивач, як інвалід 2 групи та особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати судових витрат.

На підставі ст. 22, 46 Конституції України, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 9, 69-71, 99-103, 158-163, 256 ч.І п.1 КАС України, суд,

постановив

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача - управління Пенсійного Фонду у Бершадському районі, щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 пенсії, як інваліду II групи, постраждалому внаслідок ліквідації

наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з 6 січня 2009 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, як інваліду II групи, постраждалому внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з 6 січня 2009 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині перерахування та виплати пенсії в межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя