Справа № 2-а-1590/10
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1590/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 02010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача інспектора ДПС Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 306907 від 07.11.2010 р.

В обґрунтування своїх тверджень у позові ОСОБА_1 вказав, що 07.11.2010 р. відповідачем відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП. Вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В позові ОСОБА_1 стверджував, що вищевказана постанова інспектора на його думку є незаконною, тому що була винесена без достатніх доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив скасувати постанову відповідача.

Відповідач - інспектор ДПС Первомайської роти роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був оповіщений належним чином; заперечень проти позову не надав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2010 року відносно позивача інспектором ДПС Первомайської роти роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 306907.

По суті та обставинам правопорушення у вказаній постанові зазначено, що 07.11.2010 року біля 07.25 годин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Део», держ. № НОМЕР_1, на 110 км автодороги «Ульянівка-Миколаїв, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 ПДР України «Початок населеного пункту» (дод.1), рухався зі швидкістю 91 км/год та перевищив встановлену швидкість руху на 31 км/год, чим допустив порушення п. 12.4 ПДР, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху України, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспектором ДПС не було надано будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України .

Отже, постанова ВЕ № 306907 від 07.11.2010р. по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КупАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обгрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач по справі є субєктами владних повноважень, однак не надав жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне порушення та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.71, 86, 159 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КупАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову ВЕ № 306907 по справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2010р., винесену відносно ОСОБА_1, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: