Справа № 810/1983/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року 810/1983/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

при секретарі судового засідання Погоржевській М.О.,

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1,

відповідача 1 - Бузницької Г.М.,

відповідача 2 - Шиленко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Генерального прокурора України Шокіна Віктора Миколайовича; Прокурора Київської області Безкоровайного Віктора Дмитровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом до Генерального прокурора України; Прокурора Київської області про визнання протиправною бездіяльність відповідачів щодо не вирішення по суті заяв позивачів від 18.12.2014р., 05.01.2015р., 16.02.2015р., 21.02.2015р. та 04.03.2015р. про притягнення до відповідальності прокурора м. Ірпеня Київської області ОСОБА_8, а також - зобов'язати вирішити по суті ці заяви. Крім того, позивачі просили визнати нечинними надані відповідачами на ці заяви відповіді.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши суду, що в грудні 2014 року звертались до Генеральної прокуратури із скаргами на протиправну бездіяльність та недбале виконання службових обов'язків прокурором м. Ірпеня Київської області ОСОБА_8 при розслідуванні кримінального провадження за № 0001203, у зв'язку з чим просили вирішити питання щодо притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів прокуратури. Позивачами отримана відповідь на вказані звернення про те, що їх заява скерована до прокуратури Київської області для вирішення по суті. Разом з тим, питання, що були підняті у зверненні відповідачами розглянуті не були, а самі відповіді є немотивованими і мають характер відписки. Такі дії відповідачів позивачі вважають протиправними, а тому для захисту своїх прав вони звернулись до суду.

Представники відповідачів проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказавши на те, що заяви позивачів були розглянуті в строки та у спосіб передбачені законодавством України.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши надані письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до Генерального прокурора України на неправомірні дії та недбале виконання службових обов'язків прокурором м. Ірпеня Київської області ОСОБА_8 при розслідуванні кримінального провадження за № 0001203. У зазначеній заяві позивачі вимагали звільнення прокурора ОСОБА_8

26 грудня 2014 першим заступником начальника Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури - начальником управління кадрового забезпечення Горбанем О.П., направлено це звернення для розгляду прокурору Київської області, про що у копії листа повідомлено авторів.

Не погодившись із тим, що заяву направлену Генеральній прокуратурі було передано на розгляд до прокуратури області, ОСОБА_1 (як представник заявників) 05 січня 2015 року звернулась до Генеральної прокуратури із заявою, щодо неправомірного направлення для розгляду її попереднього звернення прокурору Київської області.

Проведеною за зверненням від 05 січня 2015 року перевіркою встановлено, що вказане звернення прокурору Київської області обґрунтовано направлено Генеральною прокуратурою України до прокуратури Київської області, про що 27 січня 2015 заступником Генерального прокурора України письмово повідомлено ОСОБА_1

Заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2015 року, щодо неналежного розслідування кримінального провадження № 0000010, звільнення працівників прокуратури Генеральною прокуратурою надіслано для розгляду прокурору Київської області, про що 25 лютого 2015 року повідомлено автора окремим листом.

На заяви ОСОБА_1 від 21 лютого 2015 року та 04 березня 2015 року старшим прокурором другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України 03 березня 2015 року та 20 березня 2015 надано відповіді.

На переконання позивачів, їм не було надано вмотивовану відповідь з приводу обставин, викладених у заяві від 18 грудня 2014 року, перевірка по їх заяві проведена не була, а тому позивачі за захистом прав звернулись до суду.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України "Про звернення громадян" (далі - Закон).

Передбачене статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти звернення громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно статті 14 Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути звернення та повідомити громадянина про результати розгляду.

За змістом частини 1 статті 15 Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно статті 19 цього Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Порядок розгляду звернень громадян органами прокуратури встановлений Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України (в редакції чинній на час існування спірних правовідносин) затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 9гн (далі по тексту - Інструкція).

Так, відповідно до пункту 3.5 Інструкції, для доповіді Генеральному прокурору України або особі, яка виконує його обов'язки, подаються звернення, які надійшли на його ім'я від Президента України, Голови Верховної Ради України, Глави Адміністрації Президента України, Прем'єр-міністра України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Конституційного Суду України, Голови Верховного Суду України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, голів вищих спеціалізованих судів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра юстиції України, Голови Служби безпеки України, Голови Державної фіскальної служби України, Голови Державної прикордонної служби України, Голови Вищої ради юстиції, Голови Центральної виборчої комісії, запити народних депутатів України, звернення Героїв України, Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, скарги на дії та рішення першого заступника і заступників Генерального прокурора України, а також з актуальних питань, що викликали підвищену увагу громадськості та засобів масової інформації.

Пунктом 4.3 Інструкції передбачено, що звернення, які надійшли до Генеральної прокуратури України вперше і за ними не приймалися рішення прокурорами обласного рівня (первинні звернення), управлінням організації прийому громадян та розгляду звернень надсилаються до підпорядкованих прокуратур для вирішення.

Крім того, згідно із положеннями Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 №1796-ХІІ, прокурори областей, міста Києва то прирівняні до них прокурори мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догани, пониження в посаді, звільнення. При необхідності застосування заходу дисциплінарного стягнення, що перевищує повноваження зазначених прокурорів, вони вносять подання Генеральному прокурору України.

Отже, з аналізу вищевикладеного, суд погоджується із доводами представника Генеральної прокуратури України, про те, що направлення заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_13 до прокуратури Київської області відбулось відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині дій Генерального прокурора України.

Що стосується позовних вимог адресованих до прокурора Київської області, то в цій частині суд погоджується з доводами представника позивачів, з огляду на наступне.

З витребуваного судом у прокуратури Київської області наглядового провадження по заяві позивачів від 18 грудня 2014 року, судом не вбачається, що посадовими особами прокуратури проводилась перевірка фактів, викладених в заяві.

Так, при здійсненні перевірки необхідно витребувати ті матеріали і документи та встановити обставини, що стали підставою для звернення і необхідні для об'єктивного розгляду звернень.

З викладеного також слідує, що відповідь на звернення повинна бути мотивованою, містити виклад результатів перевірки піднятих питань та вжитих заходів щодо кожного з питань, що міститься у заяви або скарзі. Проте, матеріали справи не містять доказів організації відповідачем перевірки викладених у заявах фактів, проведення службового розслідування, витребовування інформації по вказаному кримінальному провадженню та встановлення обставин про наявність чи відсутність у діях прокурора ОСОБА_8 ознак дисциплінарного правопорушення. Відповідач не надав вмотивованої відповіді, порушивши таким чином вимоги Закону.

Закон "Про звернення громадян" безумовно зобов'язує державний орган, до якого надійшла оформлена належним чином заява, вжити заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції, уважно та об'єктивно перевірити обставини, що стали підставою для звернення, надати змістовну і вмотивовану відповідь.

Водночас, наявні у матеріалах справи докази свідчать, що відповідачем не вжито заходів у межах наданих йому повноважень за фактами, викладеними у заявах позивачів.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом положень частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, а саме без проявлення неупередженості; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порушення хоча б одного із зазначених вище критеріїв є підставою для визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач (прокурор Київської області), як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивачів.

Щодо вимоги позивачів про визнання нечинними надані відповідачами відповіді, суд вважає за доцільне зазначити, що відповіді на звернення громадян Генеральної прокуратури України та прокуратури Київської області не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства, а відтак, законних підстав для їх оцінки в даному контексті у суду відсутні.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись статтями 11, 70-72, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Прокурора Київської області Безкоровайного Віктора Дмитровича щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18 грудня 2014 року.

Зобов'язати Прокурора Київської області Безкоровайного Віктора Дмитровича розглянути заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18 грудня 2014 року та надати вмотивовану відповідь по суті поставлених в заяві питань.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 21 серпня 2015 р.