Справа № 1407/2-А-1060/011
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-а-1060/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Ротар М.М.,

при секретарі Вюшкіній Г.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

23 червня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення від 19 травня 2010 року у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КпАП України протиправною та її скасування.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він не допускав порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, оскільки не перевищував обмеженої швидкості руху. Протокол відносно нього посадовою особою не складався, постанову серії ВЕ № 161547 по справі про адміністративне правопорушення він отримав по пошті 16 червня 2010 року.

Посилаючись на порушення його прав учасника дорожнього руху, позивач просив скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив. В матеріалах справи є письмові заперечення на позов, в якому зазначено, що доказом вчинення правопорушення були фактичні дані приладу для вимірювання швидкості «Іскра-1».

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача була винесена постанова ВЕ № 161547 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В ході розгляду адміністративної справи посадовою особою відповідача було встановлено, що 19 травня 2010 року о 22 годині на а/д Київ-Одеса позивач керував автомобілем д/н 840486 В та перевищив швидкість руху, рухався зі швидкістю 152 км/годину при дозволеній швидкості в 110 км/годину.

При цьому протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутній та на неодноразові запити суду відповідачем вище значений протокол для дослідження в судовому засіданні наданий не був.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В звязку з тим, що позивач ОСОБА_1 заперечував проти порушення Правил дорожнього руху (п. 12.4), субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення позивача, але таких доказів постанова не містить.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у звязку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню і справа направляється на новий розгляд до органу (посадової особи), що її постановив, оскільки не були зясовані обставини, які мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову ВЕ № 161547 від 19 травня 2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України відносно ОСОБА_1 визнати неправомірною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Постанова оскарженню не підлягає..

Суддя: М.М. Ротар