Справа № 2а-1129/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2011 р. Справа № 2a-1129/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції в Галицькому районі Івано-Франківської області

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення фінансових санкцій в сумі 1373,25 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Галицькому районі Івано-Франківської області (надалі ДПІ в Галицькому районі, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення фінансових санкцій в сумі 1373,25 грн.

Підставою позову стало те, що при здійсненні торгівлі відповідачем порушено вимоги Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (надалі Закон № 265/95-ВР), а саме: невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстраторів розрахункових операцій ( надалі РРО), та несвоєчасне оприбуткування готівки в касі книги обліку розрахункових операцій (надалі - КОРО). За наслідками цього до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1372,25 грн., які відповідачем на час подання позову не сплачені.

Представник позивача направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач, який не є субєктом владних повноважень повторно в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявних в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи без її участі суду не подавала. Правом на подання заперечення проти адміністративного позову не скористалася.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі повторного неприбуття відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що 14.02.2011 року податковими інспекторами - ревізорами ДПІ в Галицькому здійснена перевірка дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій бару Христина, що розташований в м. Галич пл. Майдан Різдва, 23 та належить відповідачу.

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 13 статті 3, статті 8 Закону № 265/95-ВР, абзацу 3, пункту 2.6 Постанови правління НБУ від 15.12.2004 року № 5637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" (зі змінами та доповненнями), пункту 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку РРО і розрахункових книжок затвердженого наказом ДПА України від 01.12.00р. № 9614, зокрема:

- не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО;

- несвоєчасне оприбуткування готівки в касі, а саме: на підставі оригінального звітного чека № 0884 на суму 210,70 грн. від 11.02.2011 року, № 0885 на суму 63,75 грн. від 12.02.2011 року не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій та не виконані щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків.

Відповідач з актом перевірки ознайомилась та надала письмові пояснення, у яких погодилась з встановленими податковим органом порушеннями.

За результатами перевірки складений акт від 14.02.2011 року №55/09/19/23/НОМЕР_1, на підставі якого позивач прийняв рішення від 22.02.2011 року № про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1373,25 грн., яке відповідач отримала особисто 22.02.2011 року (а.с. 10).

Відповідно до абзацу 3 статті 2 Закону №265/95-ВР розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно з наведеним в абзаці 15 статті 2 Закону №265/95-ВР визначенням, розрахунковим документом є документ установлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

Відповідно до пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону №265/95-ВР субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані, зокрема, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; друкувати на реєстраторах розрахункових операцій контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка відповідає загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Право податкових органів здійснювати контроль за дотриманням вимог Закону №265/95-ВР передбачене частиною 1 статті 15 цього Закону, відповідно до якої контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідальність за невиконання зазначеного обовязку передбачена пунктами 4, 5, 6 статті 17 Закону №265/95-ВР у вигляді фінансової санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій; десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого строку; пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

У відповідності до статті 22 Закону №265/95-ВР за незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Пунктом 2.6 Постанови правління НБУ від 15.12.2004 року № 5637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні" (зі змінами та доповненнями) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Абзац 3 пункту 1 Указу Президента України від 12.06.95 N 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" передбачає, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Всього до відповідача застосовані штрафні санкції на загальну суму 1373,25 грн.

Оскільки відповідачем не були виконані вимоги пункту 13 статті 3 Закону України №265/95-ВР, позивач правомірно застосував до нього штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1373,25 грн.

Приписами статті 25 Закону №265/95-ВР встановлено, що суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до підпункту 20.1.28. Податкового кодексу України державні податкові органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.39. грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Відповідачем не вжиті заходи щодо оскарження рішення податкового органу від 22.02.2011 року № на загальну суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1373,25 грн., сума штрафу не сплачена до бюджету, тому суд вважає дане рішення податкового органу правомірним, а штрафні (фінансові) санкції такими, що підлягають сплаті до бюджету в загальній сумі 1373,25 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідент. № НОМЕР_1) на користь бюджету фінансові санкції в сумі 1373 (одна тисяча триста сімдесят три) грн. 25 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Бобров Ю.О.

Постанова складена в повному обсязі 29.04.2011 року.