Справа № 805/2843/15-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2843/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р. Справа № 805/2843/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Краснолиманського міжрайонного прокурора до Тернівської сільської ради, третя особа – Міськрайонне управління Держземагенства у м. Красному Лимані та Краснолиманському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)», -

ВСТАНОВИВ:

Краснолиманський міжрайонний прокурор звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Тернівської сільської ради, третя особа – Міськрайонне управління Держземагенства у м. Красному Лимані та Краснолиманському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням відповідача від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)» вирішено визнати відумерлою спадщину на 48 земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тернавської сільської ради Краснолиманського району Донецької області загальною площею 364,6 умовних кадастрових га, вартістю 6260442,72 грн., що перебували в колективній власності КСП ім. Фрунзе, місцезнаходження власників яких та їх правонаступників не встановлено. Проте, вважає, що вказане рішення прийнято поза межами повноважень та не в спосіб, визначений Конституцією та Законом України «Про місцеве самоврядування», оскільки відповідно до статті 1277 Цивільного кодексу України у відсутності спадкоємців за заповітом і за законом усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов’язаний подати до суду заявву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Таким чином, вважає, що законодавством передбачено, що визнання спадщини відумерлою відноситься до компетенції суду, а орган місцевого самоврядування має право тільки подавати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Просить визнати протиправним та скасувати рішення від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)».

Третьою особою до суду надано відгук на позовну заяву, яке обґрунтоване тим, що законодавством у відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 234, 1277 Цивільного кодексу України, ст. 144 Конституції України передбачено визнання спадщини відумерлою в судовому порядку. Просить визнати протиправним та скасувати рішення від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)».

Прокурор та представник третьої особи не заперечували проти здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження, про що надали відповідну заяву.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, через канцелярію суду надав заяву про здійснення розгляду справи без його участі.

Таким чином, керуючись ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 року Тернівською сільською радою Донецької області винесено рішення №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)», п. 1 якого вирішено визнати відумерлою спадщину на 48 земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тернавської сільської ради Краснолиманського району Донецької області загальною площею 364,8 умовних кадастрових га, вартістю (станом на 15.01.2015 року) 6260442,72 грн., що перебували в колективній власності КСП ім. Фрунзе, місцезнаходження власників яких та їх правонаступників не встановлено.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. п. 3. ч. 2 ст. 20 Закону України “Про прокуратуру” при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Таким чином, Краснолиманський міжрайонний прокурор має право на звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, до яких також належить й суд, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно приписів ст. 25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

За приписами ст. 1283 цього Кодексу охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями.

Нотаріус за місцем відкриття спадщини, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідні органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців вживають заходів щодо охорони спадкового майна.

Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Витрати на охорону спадкового майна відшкодовуються спадкоємцями відповідно до їхньої частки у спадщині.

З аналізу наведених норм вбачається, що визнання спадщини відумерлою здійснюється виключно в судовому порядку, тобто, відповідачем при прийнятті спірного рішення не враховано вимоги діючого законодавства та порушений порядок визнання спадщини відумерлою.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Краснолиманського міжрайонного прокурора підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Краснолиманського міжрайонного прокурора до Тернівської сільської ради, третя особа – Міськрайонне управління Держземагенства у м. Красному Лимані та Краснолиманському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)» – задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернівської сільської ради Донецької області від 28.01.2015 року №6/32-193 «Про визнання відумерлої спадщини стосовно невитребуваних земельних часток (паїв)».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.