Справа № 2а-135/12/1370
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2012-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2012 р. Справа № 36030/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Дяковича В.П., Носа С.П.,

за участю секретаря Маципури Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2012 року по справі № 2а-135/12/1370 за позовом управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові про зобовязання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова (далі - УПФУ в Залізничному районі м. Львова) 05.01.2012 року звернулося до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (далі ВВД ФСС НВ та ПЗ України в Залізничному районі м. Львова) про зобовязання включити в акт звірки виплачену УПФУ в Залізничному районі м. Львова суму допомоги на поховання в розмірі 4334.02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що ВВД ФСС НВ та ПЗ України в Залізничному районі м. Львова неправомірно відмовилось включити в акт звірки витрат та прийняти до відшкодування суму допомоги на поховання в розмірі 4334.02. грн., яка була виплачена за період з 01.07.2011 року по 30.11.2011 року на поховання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на відсутність причинно-наслідкового звязку між смертю вказаних осіб і трудовим каліцтвом або професійним захворюванням.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2012 року по справі № 2а-135/12/1370 в задоволенні позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що обраний у цій справі спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав УПФУ в Залізничному районі м. Львова щодо відшкодування понесених ним витрат, а також тим, що УПФУ в Залізничному районі м. Львова не було надано суду доказів наявності причинно-наслідкового звязку між травмами чи професійними захворюваннями осіб, на поховання яких була виплачена допомога та їх смертю.

УПФУ в Залізничному районі м. Львова оскаржило зазначену постанову суду, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник УПФУ в Залізничному районі м. Львова в судове засідання не з'явився, хоча УПФУ в Залізничному районі м. Львова належним чином було повідомлене про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Представник ВВД ФСС НВ та ПЗ України в Залізничному районі м. Львова в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що УПФУ в Залізничному районі м. Львова звернулось до ВВД ФСС НВ та ПЗ України в Залізничному районі м. Львова з метою проведення звірки та відшкодування суми допомоги на поховання в розмірі 4334.02. грн., яка була виплачена за період з 01.07.2011 року по 30.11.2011 року на поховання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. а також те, що вказана сума допомоги на поховання ВВД ФСС НВ та ПЗ України в Залізничному районі м. Львова не була включена в акт звірки витрат та не була прийнята до відшкодування.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції вірно виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту його прав.

Механізм погодження та відшкодування таких витрат визначений Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок).

Пунктами 6 та 7 Порядку визначено, що Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Вказаний Порядок визначає механізм відшкодування саме на центральному рівні та підлягає застосування лише у разі відсутності спору між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Пенсійним фондом України та не регулює спірних правовідносин між ними.

У випадку відсутності згоди щодо підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування виплачених сум, спір вирішується в судовому порядку, шляхом предявленням позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про зобовязання включити в акти звірки суми виплаченої допомоги на поховання.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту його прав.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог УПФУ в Залізничному районі м. Львова.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2012 року по справі № 2а-135/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ: А.І. РИБАЧУК

СУДДІ В.П. ДЯКОВИЧ

ОСОБА_4