Справа № 808/4066/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Справа № 808/4066/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

адміністративного позову: ОСОБА_1

до: Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області

про: виплату компенсації за невикористані дні відпустки, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 12.05.1996)

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області про стягнення компенсації за 20 днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 1524,40 грн., середнього заробітку за весь час затримки виплати компенсації.

Ухвалою суду від 27.07.2015 відкрито провадження у адміністративній справі №808/4066/15 та призначено до судового розгляду на 12.08.2015. В судовому засіданні була оголошена перерва до 17.08.2015.

В засіданні 17.08.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а також оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду судом здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу, а саме: комплексу "Камертон".

Позивач підтримав адміністративний позов у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач до суду не прибув. Надіслав на адресу суду письмові заперечення та просив розгляд справи проводити за його відсутності і в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як свідчать матеріали справи, згідно наказу по Територіальній державній інспекції з питань праці (ТДІзПП) у Запорізькій області від 30.06.2015р. №24-к позивача звільнено з посади головного державного інспектора праці по переведенню до головного управління Держпраці у Запорізькій області з 30.06.2015р. за п.5 ст.36 КЗпП України.

Наказом визначено головному бухгалтеру провести розрахунок та виплату позивачу компенсації за 6 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 01.03.2014 по 30.06.2015.

Як свідчить довідка ТДІзПП у Запорізькій області від 01.07.2015 №03-04/0310 за вказані 6 невикористаних календарних днів основної щорічної відпустки мені виплачено компенсацію у сумі 457,32грн.

Однак, позивачу не нарахована та не виплачена сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, у зв'язку із чим остванній звернувся до суду із вказаним позовом

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.35 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки.

Пунктом 4 ч.1 ст.82 КЗпП України встановлено, що до обчислення стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку належить час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому не виплачувалася заробітна плата у порядку, визначеному статтями 25, 26 Закону України "Про відпустки", за винятком відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

Частиною 1 ст.83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується компенсація за невикористані дні щорічної відпустки.

Враховуючи фактично відпрацьований час та обчислення стажу роботи згідно п.4 ч.1 ст.82 КЗпП України, що дає право на основну щорічну відпустку за період роботи з 01.03.2014р. по 30.06.2015р., компенсація підлягає нарахуванню та виплаті за 40 календарних днів, як державному службовцю тобто за 16 місяців роботи, за мінусом 14 календарних днів згідно наказу від 28.08.2014р. №50-в про надання основної щорічної відпустки та за мінусом виплаченої компенсації за вище вказані 6 календарних днів тобто 40 днів - 14 днів - 6 днів = 20 календарних днів не нарахованої та не виплаченої позивачу компенсації основної щорічної відпустки при переведенні до Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Розрахунок не нарахованої і не виплаченої компенсації наступний:

457,32грн. : 6 календарних днів = 76.22грн. за один день компенсації

76.22грн. х 20 днів = 1524,40грн.

Таким чином, позивачу не донараховано та не доплачено компенсації за невикористані 20 днів основної щорічної відпустки за період з 01.03.2014р. по 30.06.2015р. у сумі 1524,40грн.

Крім того, статтею 117 КЗпП України передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні у розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно довідки ТДІзПП у Запорізькій області від 15.04.2015р. №02- 04/0201 (квітень, травень, червень 2015р. перебував, у тому числі у примусовій відпустці без збереження заробітної плати) середньоденна заробітна плата становить 119,48грн., яка підлягає множенню на всі робочі дні затримки по день фактичного розрахунку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію за 20 днів невикористаної щорічної відпустки у сумі 1524,40 грн.(одна тисяча п'ятсот двадцять чотири гривні 40 коп.), середнього заробітку за весь час затримки виплати компенсації.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко

постанова не набрала законної сили.

Суддя О.М. Нечипуренко