Справа № 805/1615/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №805/1615/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Жаботинської С.В., Ханової Р.Ф.,

при секретареві Томах О.О.,

з участю представника позивача Романенка А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року у справі № 805/1615/15-а за позовом публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року позов публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча") до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ у м.Донецьку) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено, а саме: скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ у м.Донецьку від 17.04.2015 року №/2105/10/28-03-42 про зменшення ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 518107 грн. за січень 2015 року та застосування штрафних санкцій в сумі 259053,50 грн.; скасовано податкове повідомлення - рішення СДПІ у м. Донецьку від 17.04.2015 року №/2106/10/28-03-42 про зменшення ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 384039 грн. за січень 2015 року (т.1 а. с. 201-205).

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилався на неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтуванні доводів скарги посилається на те, що Податковим кодексом України встановлено прямий взаємозв'язок між податковим кредитом з податком на додану вартість ( далі ПДВ) платника податку та податковими зобов'язаннями його контрагентів: у разі недекларування податкових зобов'язань - відсутнє право на податковий кредит. Вважає, що обов'язковими умовами для формування податкового кредиту є попередня сплата та зарахування до бюджету податкових зобов'язань контрагентами позивача, складання податкової накладної особою, її реєстрація продавцем в установленому порядку, як платником ПДВ. Статусу податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобов'язаннях контрагентів. Відповідач наполягає на тому, що неподання контрагентами позивача: ДП «Донецька залізниця» та КП «Вода Донбассу» податкових декларацій з ПДВ за січень 2015 року до податкового органу доводить відсутність підстав для включення суми ПДВ, що зазначена в податкових накладних, до складу податкового кредиту звітного періоду.

Саме неподання податкових декларацій контрагентами позивача у грудні 2014 року за твердженням відповідача унеможливлює доведеність правомірності формування позивачем податкового кредиту у січні 2015 року та як наслідок, зменшення бюджетного відшкодування за січень 2015 року та зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за січень 2015 року (т.1 а. с. 220-225).

Від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін (т.1 а. с. 233-237).

В судовому засіданні представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчила доводи апеляційної скарги з урахуванням письмових заперечень на її доводи, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» є суб'єктом підприємницької діяльності - юридичною особою, , знаходиться на податковому обліку у відповідача, зареєстрований в якості платника податку на додану вартість.

СДПІ у м.Донецьку в період з 10.03.2015 року до 20.03.2015 року проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень 2015 року, за результатами якої 20.03.2015 року складений акт № 77/28-03-40/00191129 (т.1 а. с. 16-25).

У висновках зазначеного акту перевірки зазначені наступні порушення, допущені позивачем:

- п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суми податкового кредиту та суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 19 податкової декларації) за січень 2015 року у сумі 384039 грн.;

- пп. 14.1.18 п.14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за січень 2015 року на рахунок платника в банку на загальну суму ПДВ 518107 грн. (т.1 а. с. 24-25).

Зі змісту акту перевірки встановлено, що висновки про порушення позивачем положень податкового законодавства зроблені контролюючим органом внаслідок того, що відповідно до додатку № 5 до податкової декларації та реєстру отриманих податкових накладних з ПДВ за січень 2015 р. позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 384025,34 грн. по податковим накладним, отриманим від КП «Компанія «Вода Донбасу».

За даними АІС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань КП «Компанія «Вода Донбасу» за січень 2015 р. становить 0,0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 р. КП «Компанія «Вода Донбасу» до СДПІ з ОВП у Донецькій області МГУМД не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання.

Відповідно до додатку №5 до податкової декларації та реєстру отриманих податкових накладних з ПДВ за січень 2015 р. позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 13,93грн. по податковим накладним, отриманим від ДП «Донецька залізниця».

Згідно даних АІС "Податковий блок" сума податкових зобов'язань ДП «Донецька залізниця» за січень 2015 р. становить 0 грн., оскільки податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 р. ДП «Донецька залізниця» до СДПІ з ОВП у Донецьку МГУМД не надано та не задекларовано свої податкові зобов'язання (т.1 а. с. 20).

06.04.2015 року позивачем до СДПІ у м.Донецьку подані заперечення до зазначеного акту перевірки (т.1 а. с. 26-33).

Відповіддю від 14.04.2015 року податковий орган залишив без змін висновок акту перевірки щодо встановлених порушень з боку позивача т.1 а. с. 34-38).

Відповідно до висновків зазначеного акту перевірки СДПІ у м.Донецьку 17.04.2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форма «В1» №/2105/10/28-03-42, яким ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 518107 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50% у сумі 259053,50 грн. за порушення пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.198, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України. Правова підстава застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням не наведена. З письмових пояснень вбачається,що штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України (т.1 а. с. 13);

- форма «В4» №/2106/10/28-03-42, яким ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 384039 грн. за порушення п.п.198.1 п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.3 ст.200 ПК України (т.1 а. с. 14).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 15.04.2015 року №/2105/10/28-03-42, яким ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 518107 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50% у сумі 259053,50 грн. та №/2106/10/28-03-42, яким ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 384039 грн.

Згідно з п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Нормами пункту 198.1 статті 198 ПК України встановлені випадки, які визначають право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, таке право виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (пункт 198.1).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною ( п. 198.2. ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної (п.198.6 ст.198 ПК України).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1 ст.200 ПК України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п.200.4 ст.200 ПК України).

18.01.2011 року між комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» (підприємство) та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (споживач) укладено договір №153 на послуги водозабезпечення, за умовами якого КП «Компанія Вода Донбасу» надає ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» послуги питного і технічного водопостачання в об'ємах, визначених договором, а ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» оплачує надані йому послуги на умовах договору (т.1 а. с. 109-114).

13.11.2012 року між комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» (виконавець) та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (заказник) укладено договір №155/4922 про надання послуг із здійснення скидання води з водосховища, за умовами якого КП «Компанія Вода Донбасу» здійснює скидання води в р.Кальміус з Павлопольського водосховища, а ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» здійснює забір води за кількістю, у термін та ціною, погоджені сторонами (т.1 а. с. 105-108).

На підтвердження здійснення господарських операцій за договорами з комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» від 18.01.2011 року №153 та від 13.11.2012 року №155/4922 позивачем надано наступні документи: акт №1 від 31.12.2014 року, акти здачі-прийому виконаних робіт, податкові накладні, рахунок-фактура (т.1 а. с.115,117-122,125-128,130-131,162-164,167-168,171,172,176-177).

Оплата за отримані послуги проводилась у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок КП «Компанія Вода Донбасу», що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а. с. 116,123-124,129,132,166,170,174-175).

31.03.2014 року між державним підприємством «Донецька залізниця» (постачальник) та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (абонент) укладено договір №БМЕУ-2 2013/20/879 на відпуск води з відомчого водопроводу і прийом стоків у відомчу каналізацію, за умовами якого державне підприємство «Донецька залізниця» забезпечує питною водою в розмірі, встановленому договором, а ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» здійснює оплату послуг у термін та ціною, погоджені сторонами (т.1 а. с. 133 - 136).

На підтвердження здійснення господарських операцій за договором з державним підприємством «Донецька залізниця» від 31.03.2014 року №БМЕУ-2 2013/20/879 позивачем надано наступні документи: акти виконаних робіт, податкові накладні (т.1 а. с. 137, 138, 140, 141).

Оплата за отримані послуги проводилась у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДП «Донецька залізниця», що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а. с. 139,142).

03.12.2009 року між державним підприємством «Донецька залізниця» (постачальник) та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (споживач) укладено договір №034/4138 про постачання електричної енергії, за умовами якого державне підприємство «Донецька залізниця» продає електричну енергію, а ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» здійснює оплату послуг у термін та ціною, погоджені сторонами (т.1 а. с. 143-147).

На підтвердження проведення господарських операцій за договором з державним підприємством «Донецька залізниця» від 03.12.2009 року №034/4138 позивачем надано наступні документи: протокол розбіжностей, звіт про використану активну (реактивну) електроенергію (т.1 а. с. 148-153, 156 ).

Оплата за отримані послуги проводилась у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ДП «Донецька залізниця», що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а. с. 155).

Надані позивачем документи на підтвердження здійснення господарських операцій за договорами від 18.01.2011р. №153, від 13.11.2012 року №155/4922, від 31.03.2014 року №БМЕУ-2 2013/20/879, від 03.12.2009 року №034/4138 відповідають наведеним вище вимогам до первинних документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Податковим органом не оспорюється факт отримання ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» наведених податкових накладних чи порушення порядку їх заповнення. Висновки акту перевірки ґрунтуються на даних автоматизованої системи "Податковий блок", в результаті чого встановлено розбіжності між сумою податкового кредиту позивача та податкових зобов'язань його контрагентів (КП «Компанія Вода Донбасу» ДП «Донецька залізниця»), які дорівнюють 0,0 грн. оскільки податкові декларації останніми не надані.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов'язань. Податкові накладні, на підставі яких, позивач сформував податковий кредит у січні 2015 року, виписані контрагентами, які на момент спірних правовідносин були зареєстровані платником ПДВ та зареєстровані в Єдиному Реєстрі податкових накладних, що не заперечує відповідач.

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в рядку 23.1 декларації (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку) з ПДВ за січень 2015 відобразило показник - 276 524 437 грн. Разом з декларацією було подано додаток № 4 (заяву про повернення суми бюджетного відшкодування), в якому Позивач виявив намір отримати суму бюджетного відшкодування в розмірі 276 524 437 грн. на рахунок в установі банку і додаток № 3 (розрахунок суми бюджетного відшкоду вання), в якому позначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 276 524 437 грн.

Відповідач спірним рішенням зменшив бюджетне відшкодування на суму 518 107 грн., що є порушенням норм ст. 200 ПК України, оскільки різниця між сумою податкового зобов'язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду мала від'ємне значення і була підтверджена належно оформленими податковими накладними, та первинними бухгалтерськими документами, які були долучені до скарги (додаток № 8 до декларації з ПДВ за грудень 2014 р., т.2 а. с. 29 - 46).

Позивач при здійсненні у грудні 2014 року операцій з КП «Компанія» Вода Донбасу» та Донецькою залізницею мав законні підстави для визнання права на податковий кредит у сумі 518107 грн. при поданні декларації з ПДВ за грудень 2014р. Та подання заяви про бюджетне відшкодування суми в розмірі 518107 грн. при подачі декларації з ПДВ за січень 2015 року.

Суд апеляційної інстанції при вирішення цієї справи відповідно до ст.72 ч.1 КАС України враховує постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2015 року у справі № 805/1294/15, яку залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 року, за позовом ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлеиня-рішення від № /1371/28-03-42 про зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 465 010 грн. за грудень 2014 року і застосування штрафних санкцій у розмірі 232 505 грн. та № /1370/28-03-42 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 518 107 грн. за грудень 2014 року. Вказаною постановою суду першої інстанції скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення № /1370/28-03-42 про зменшення від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 518 107 грн. за грудень 2014 року (т.2 а. с. 22 - 28).

Виходячи з встановлених обставин справ, сума витрат позивача у розмірі 384039 грн. склалася в зв'язку з придбанням у контрагентів, які є платниками податків та постачальниками товарів і послуг, які беруть участь у здійсненні господарської діяльності ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Операції з придбання зазначених послуг є економічно обгрунтованими і документально підтвердженими. Позивач надав суду копії первинних бухгалтерських документів, які долучені до матеріалів справи і підтверджують здійснення усіх господарських операцій за звітний податковий період (січень 2015р.).

Наявність документально підтверджених фактів здійснення Позивачем господарських операцій з придбання у платників податків-постачальників послуг підтверджує право позивача на визнання податкового кредиту в січні 2015р. в сумі 384 039 грн. згідно п.198.1 ст.198 ПК України. Всі зазначені господарські операції знайшли своє відображення у фінансовій звітності за січень 2015 року згідно норм Закону України від 16.07.1999г. N 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Тобто, позивач при здійсненні в січні 2015 року господарських операцій з КП «Компанія «Вода Донбас у», Донецька залізниця виникли правові підстави для визнання права на податковий кредит у сумі 384039 грн. при подачі декларації з ПДВ за січень 2015р.

Згідно приписів вищевказаних норм ПК України позивачем була віднесена сума у розмірі 384 025.34 грн. до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за січень 2015 року. Зазначена сума була підтверджена відповідними податковими накладними, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Правильність складання та факт реєстрації таких податкових накладних, підтверджується складеним відповідачем актом камеральної перевірки № 77/28-03-40/00191129 від року. У п. 3.5.1. розділу 3 цього акту зазначено, що відповідно до додатку №5 до податкової декларації з ПДВ та реєстру отриманих податкових накладних за січень 2015 року ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 384 025, 34 грн. по податковим накладним, виписаним у січні 2015 року і отриманим від КП «Компанія «Вода Донбасу» і які контрагентом внесені до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 1412150 від 01.07.2015 року, наданого на вимогу суду ( т.2 а. с. 10). Включення податкових накладних контрагентом позивача, як виданих, до Єдиного реєстру здійснено відповідно 29.01.2015 року, 02.02.2015 року, 23.01.2015 року, 29.01.2015 року на виконання положень абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України (пункт 201.10 статті 201 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 3609-6 від 7 липня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 4834-6 від 24 травня 2012 року).

Детальний перелік перевірених відповідачем податкових накладних, викладений у наведеній у акті камеральної перевірки таблиці (2 абз. п. 3.5.1. р. 3 акту перевірки), в якому відсутні висновки щодо невідповідності даних податкових накладних ст. 201 ПК України.

По ДП «Донецька залізниця» за січень 2015 року правомірність формування податкового кредиту у сумі 13 грн. 93 коп. доводить транспортний квиток (проїзний документ № 890636, долучений до матеріалів справи, який є підставою формування податкового кредиту відповідно до абзацу а) пункту 201. 11 статті 201 ПК України ( т.2 а.с. 21).

Виходячи з вищевикладеного, при формуванні податкового кредиту за січень 2015 року позивачем були дотримані всі вимоги, які передбачені ПКУ для цілей заяви податкового кредиту з ПДВ.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що взаємовідносини позивача з двома контрагентами вплинули на суму зменшеного бюджетного відшкодування та зменшеного від'ємного значення суми ПДВ, визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

На підставі норм підпункту 14.1.181 статті 14, пунктів 198.1, 198.2,198.3,198.6 статті 198, пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 200 ПК України колегія суддів дійшла висновку про те, що право на формування податкового кредиту з ПДВ виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Остання з наведених умов безпосередньо передбачена абзацом пункту 201.10 статті 201 ПК України, де закріплена імперативна норма, за якою, зокрема, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів /послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту

Всі вимоги формування податкового кредиту, включаючи останню, позивачем дотриманні. Жодна з норм Податкового кодексу України не ставить право на формування покупцем податкового кредиту в залежність від подання продавцем податкової звітності до податкового органу, внаслідок чого доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправне зменшення від'ємного значення суми ПДВ та бюджетного відшкодування. Протиправність зменшення бюджетного відшкодування обумовлює безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Ухвала в повному обсязі складена 20 серпня 2015 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року у справі № 805/1615/15-а за позовом публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Колегія суддів Л.А. Василенко

С.В. Жаботинська

Р.Ф. Ханова