Справа № 2-а-1002/10
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1002/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Первомайську, Миколаївській області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2010 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Первомайську, Миколаївській області про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 2006 по 2009 роки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є "дитиною війни" відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", позивач зазначив, що він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але в 2006-2007 роках таку допомогу не отримував, а в 2008-2009 роках отримував в не повному обсязі, як передбачено Законом, що вважає незаконним. Мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до ст. 28 ЗУ "Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, просила зобовязати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Первомайську, Миколаївській області нарахувати та виплатити їй недоплачену як «дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу лише з 01 квітня 2010 року підтримав свої вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, та надав заперечення проти позову, зазначаючи, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідач вказує, що в 2007 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальних захист дітей війни була зупинена Законом "Про державний бюджет", що в 2008 році позивач отримувала щомісячну соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про соціальний захист дітей війни" у таких розмірах: з 01.01.08 по 1.04.08 - 47 грн, з 1.04.08. по 1.07.08 - 48.10 грн, з 1.07. по 1.10.08 - 48,20 грн, з 1.10.08 по цей час - 49,80 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Органами пенсійного фонду України щомісячна соціальна допомога, передбачена Законом "Про соціальний захист дітей війни" виплачувалась з урахуванням вимог ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та виплачується з урахуванням постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Відповідач стверджує, що порушень законодавства в сфері пенсійного забезпечення управлінням не допущено. Крім того, просив застосувати строк позовної давності.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Позивачка народилась 29 вересня 1939 року. Згідно із статтею 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивачка є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи із того, що позивачка є дитиною війни суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік" дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни була призупинена. Але рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року п. 12 ст, 71 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007 рік", яким була призупинена дія ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" був визнаний неконституційним і дія ст. 6 ЗУ "Про соціальних захист дітей війни", якою передбачена щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком особам які мають статус "дитина війни" була відновлена.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" Але рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року положення ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" були визнані неконституційним і дія ст. 6 ЗУ "Про соціальних захист дітей війни", якою передбачена щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком особам які мають статус "дитина війна" була відновлена.

Законами "Про державний бюджет України на 2009 та 2010 рік" будь яких змін до ст. 6 ЗУ "Про соціальних захист дітей війни", або про зупинення дії цієї статті не передбачено, тому в 2009 і 2010 роках надбавка до пенсії особі, яка має статус "дитина війна", повинна виплачуватися в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Прожитковий мінімум для непрацездатних осіб в 2007 році складав з 1 липня 410,60 грн, з 1 жовтня 415,11 грн.

В 2008 році прожитковий мінімум для цих осіб складав: з 1 січня - 470 грн, з 1 квітня 481 грн, з 1 липня 482 грн, з 1 жовтня 498 грн.

В ст. 54 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" вказано "установити у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних и демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

В ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність встановлений з 1 січня 695 грн., з 1 квітня 706 грн., з 1 липня 709 грн., з 1 жовтня 723 грн., з 1 грудня 734 грн.

Позивач отримував в 2008 році надбавку до пенсії в наступних розмірах: з 01.01.08 по 01.04.08 - 47 грн, з 01.04.08 по 01.07.08 - 48.10 грн, з 01.07.08 по 1.10.08 - 48,20 грн, з 01.10.08 по час розгляду справи - 49,80 грн., тобто 10% мінімальної пенсії за віком, що є порушенням ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

В той же час, відповідно до статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, на думку суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.

Враховуючи те, що Позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Оскільки на день подачі позову, ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, а позивачка уточнила свої вимоги, заявивши їх саме за 6 місяців до звернення, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 70, 71, 136, 159, 160,161, 162, 163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Первомайську, Миколаївській області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Первомайську, Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01.04.2010 р. по 11.10.2010 р. згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів з дня отримання постанови всіма учасниками процесу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я: