Справа № 815/677/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/677/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики І.О.

за участю сторін:

представників позивача: Гавриленко І.О., Кузнєцової Л.В. (згідно довіреності)

представника відповідача: Василенко Р.О. (згідно довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Шторм» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Науково-дослідного інституту «Шторм» (ДП «НДІ «Шторм»), за результатом якого позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014 року прийняте ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, ДПІ у Малиновському районі міста Одеси проведена позапланова виїзна перевірка ДП «НДІ «Шторм» з питань взаємовідносин з підприємством ПП «ІН КАР» про що був складений акт перевірки № 117/22-214/14311608/6665 від 27.11.2014 року, за висновками якого податковим органом встановлено порушення підприємством вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме через відсутність підтвердження факту придбання товарів у підприємства ПП «ІН КАР», позивачем занижено податок на додану вартість у розмірі 303 637, 60 грн.

На підставі акту перевірки від 27.11.2014 року, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 18.12.2014 року, про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 303 637, 60 грн. за основним платежем, 75 909, 40 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач зазначає, що підставою для висновків податкового органу слугувала перевірка його контрагенту - ПП «ІН КАР», за результатами якої були встановлені дефекти у правовому стані підприємства та поставлено під сумнів придбання товару по попередньому ланцюгу постачання. Позивач посилаючись на принцип індивідуальної фінансової відповідальності та податкової дисципліни, вважає висновки відповідача, що зроблені під час перевірки, хибними та такими, що спростовуються первинною документацією, наданою під час перевірки, а також наявною на складі підприємства продукції придбаної у ПП «ІН КАР».

В ході судового розгляду справи представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволені їх просив відмовити обґрунтовуючи свої доводи обставинами, викладеними в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи в період з 14.11.2014 року по 20.11.2014 року, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «НДІ «Шторм» з питань взаємовідносин з підприємством ПП «ІН КАР» за серпень 2014 року.

За результатом проведеної перевірки податковим органом були встановлені порушення підприємством вимог податкового законодавства, а саме порушення вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 303 637, 60 грн., у тому числі за серпень 2014 року.

Висновки податкового органу обґрунтовані тим, що згідно наданих до перевірки документів, постачальником товарів за рахунок яких позивачем сформовано податковий кредит у серпні 2014 року було підприємство ПП «ІН КАР».

Згідно проведеного аналізу звітності з ПДВ за липень-серпень 2014 року, ПП «ІН КАР» придбавався товар, але зовсім інший ніж той, що поставлявся на адресу ДП «НДІ «Шторм», крім того на адресу інших покупців ПП «ІН КАР» поставлявся товар інших товарних груп ніж придбаний позивачем по справі.

Крім того, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області врахувало отриману від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податкову інформацію від 22.09.2014 року № 32940/7/15-53-22-3/09 по підприємству ПП «ІН КАР» щодо взаємовідносин з платниками податків за період липень, серпень 2014 року, згідно якої не підтверджена інформація щодо проведення фінансово - господарських взаємовідносин ПП «ІН КАР» з контрагентами по податковим зобов'язанням на суму 17 879 409, 45 грн. та податкового кредиту на суму 17 923 855, 00 грн. У зв'язку з чим враховуючи відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів - постачальників на користь ПП «ІН КАР» відсутній і їх продаж в подальшому на користь контрагентів - покупців.

На підставі викладеного, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області зробила висновок про неможливість простеження ланцюгу придбання товарів (насосів, сигналізаторів температури та датчиків) для подальшої реалізації в адресу ДП «НДІ «Шторм», у зв'язку з відсутністю у ПП «ІН КАР» даного товару. Таким чином, була встановлена неможливість підтвердити віднесення ДП «НДІ «Шторм» до складу податкового кредиту 303 637, 60 грн. за товар невідомого походження.

Перевіряючи правильність рішення податкового органу, суд приходить до наступного висновку.

Для встановлення товарності проведених господарських операцій, суд має встановити певні обставини, серед яких: можливість реального здійснення платником податків зазначених господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, наявність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської (економічної) діяльності, здійснення операцій з товаром, що вироблявся або міг бути виробленим в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України, від 16.07.1999, № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За результатом дослідження, представленої до суду, в якості письмових доказів первинної документації, судом, встановлено наступне.

Між Приватним підприємством «ІН КАР» та ДП «НДІ «Шторм», 01.08.2014 року був укладений договір за № 14-08-03, за умовами якого ПП «ІН КАР» прийняло на себе зобов'язання виготовити та поставити на умовах передбачених договором, продукцію в кількості і номенклатурі відповідно специфікаціям.

Відповідно до умов договору № 14-08-03 від 01.08.2014 року, ПП «ІН КАР» за видатковими накладними ( № 12 від 12.08.2014 року, № 13 від 12.08.2014 року; № 14 від 12.08.2014 року; № 14/1 від 12.08.2014 року; № 14/2 від 12.08.2014 року; № 14/3 від 14.08.2014 року; № 14/4 від 14.08.2014 року; № 14/5 від 14.08.2014 року; № 14/6 від 14.08.2014 року; № 14/7 від 14.08.2014 року; № 14/8 від 14.08.2014; № 15 від 15.08.2014 року; 16 від 15.08.2014 року; № 17 від 15.08.2014 року; № 18 від 15.08.2014 року; № 19 від 15.08.2014 року; № 20 від 15.08.2014 року; № 19 від 19.08.2014 року; № 20 від 19.08.2014 року; № 21 від 19.08.2014 року; № 22 від 19.08.2014 року; № 23 від 19.08.2014 року; № 21 від 20.08.2014 року; № 28 від 20.08.2014 року; № 31 від 20.08.2014 року; № 30 від 20.08.2014 року; № 29 від 20.08.2014 року; № 24 від 21.08.2014 року; № 25 від 21.08.2014 року; № 26 від 21.08.2014 року; № 40 від 22.08.2014 року; № 41 від 22.08.2014 року; № 33 від 22.08.2014 року; № 35 від 22.08.2014 року; № 34 від 22.08.2014 року; № 40 від 22.08.2014 року; № 36 від 22.08.2014 року; № 37 від 22.08.2014 року; № 38 від 22.08.2014 року; № 39 від 22.08.2014 року; № 43 від 27.08.2014 року; № 44 від 27.08.2014 року; № 45 від 27.08.2014 року; № 42 від 27.08.2014 року; № 46 від 27.08.2014; № 47 від 27.08.2014 року; № 48 від 27.08.2014 року та податковими накладними (№ 1108 від 12.08.2014 року, № 1109 від 12.08.2014 року; № 1110 від 12.08.2014; № 1111 від 12.08.2014 року; № 1312 від 14.08.2014 року; № 1313 від 14.08.2014 року; № 1314 від 14.08.2014 року; № 1315 від 14.08.2014 року; № 1316 від 14.08.2014; № 1317 від 14.08.2014 року; № 1408 від 15.08.2014 року; № 1409 від 15.08.2014; № 1410 від 15.08.2014 року; № 1411 від 15.08.2014 року; № 1412 від 15.08.2014 року; № 1413 від 15.08.2014 року; № 1813 від 19.08.2014 року; № 1814 від 19.08.2014; № 1815 від 19.08.2014 року; № 1816 від 19.08.2014 року; № 1817 від 19.08.2014 року; № 1918 від 20.08.2014 року; № 1919 від 20.08.2014 року; № 1920 від 20.08.2014 року; № 1921 від 20.08.2014 року; № 1922 від 20.08.2014 року; № 2009 від 21.08.2014 року; № 2010 від 21.08.2014 року; № 2011 від 21.08.2014 року; № 2110 від 22.08.2014 року; № 41 від 22.08.2014 року; № 2111 від 22.08.2014 року; № 2112 від 22.08.2014 року; № 2113 від 22.08.2014 року; № 2114 від 22.08.2014 року; № 2115 від 22.08.2014 року; № 216 від 22.08.2014 року; № 2117 від 22.08.2014 року; № 2118 від 22.08.2014 року; № 2119 від 22.08.2014 року; ;№ 2623 від 27.08.2014 року; № 2624 від 27.08.2014 року; № 2625 від 27.08.2014 року; № 2626 від 27.08.2014 року; № 2627 від 27.08.2014 року; № 2628 від 27.08.2014 року; № 2629 від 27.08.2014 року) ПП «ІН КАР» поставила позивачу відповідно до номенклатури продукцію на загальну суму 1 821 825, 60 грн.

Згідно представлених до суду специфікацій № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 від 01.08.2014 року, позивачем були придбані сигналізатори температури (різних марок), насоси ЕЦН (різних марок), сигналізатор температури (різних марок), насоси (різних марок), датчики ДТП (різних марок).

Розрахунки між суб'єктами проводились у безготівковій формі.

Товар від ПП «ІН КАР» отримувався уповноваженою особою ДП «НДІ «Шторм» за виданими довіреностями № 219, 228, 226, 224, 218. Товар перевозився на службовому легковому автомобілі ГАЗ - 31029 держномер 21998ОК, факт перевезення ТМЦ підтверджений подорожними листами службового легкового автомобілю.

Факт використання для перевезення придбаного товару саме легкового автотранспорту, представники позивача пояснили невеликими розмірами придбаних приладів, на підтвердження чого надали фотоматеріали с масштабуванням у сірникову коробку.

Придбаний товар був прийнятий на склад ДП «НДІ «Шторм», на підтвердження чого представлені приходні ордери (№№ 394 від 20.08.2014 року, 400 від 27.08.2014 року, 402 від 27.08.2014 року, 405 від 15.08.2014 року, 398 від 14.08.2014 року, 397 від 21.08.2014 року, 396 від 19.08.2014 року, 399 від 22.08.2014 року, 408 від 22.08.2014 року, 409 від 19.08.2014 року, 403 від 27.08.2014 року, 401 від 27.08.2014 року, 404 від 27.08.2014 року, 407 від 12.08.2014 року , 395 від 27.082014 року).

Згідно положень п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За результатом розгляду справи, судом встановлено, що у період, який перевірявся, ПП «ІН КАР» видано позивачу первинні документи, оформлені відповідно до вимог податкового законодавства, які були включені позивачем у бухгалтерський облік та відображенні у податковій звітності. Податковий орган не ставив під сумнів наявність у позивача первинної документації та правильність її оформлення, разом з тим поставив під сумнів реальність проведених правочинів, через не підтверженість придбання продавцем товарів за попереднім ланцюгом постачання. Суд з такими висновками податкового органу не погоджується, оскільки аналіз податкового інформації щодо ПП «ІН КАР» обмежувався двома місяцями перед продажем (липень, серпень 2014 року), що жодним чином не може показати фактичний товарообіг підприємства за ранні періоди 2014 року та наявність такого товару у продавця.

Докази, що надаються суду, відповідно до положень ст. 70 КАС України, мають відповідати вимогам щодо належності та допустимості доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 215, ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України недійсність правочину повинна встановлюватись виключно судом.

Рішення суду про недійсність правочинів, укладених між позивачем та його контрагентом, відповідачем не надані.

Системний аналіз норм податкового законодавства, вказує на те, що для відшкодування з бюджету податку на додану вартість Закон не передбачає обов'язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. У разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема є податкова накладна. Право на нарахування податкового кредиту та віднесення витрат підприємства до валових витрат, крім наявності належним чином оформлених первинних документів, інформація в яких стосовно господарської операції повинна бути викладена конкретно, повно, зрозуміло та правдиво, обумовлюється наявністю ще й такої обставини, як реальності факту придбання платником податку товарів (послуг). Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. У разі, якщо добросовісний платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо документального підтвердження розміру валових витрат, податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій, він не може бути позбавлений права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Такої самої інституції дотримається Європейський суд з прав людини, рішення якого є обов'язковими до виконання вітчизняними судами.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Інтерсплав проти України», «Булвес АД» проти Болгарії», коли державні органи володіють інформацією про зловживання у системі оподаткування конкретною компанією, вони мають вжити відповідних заходів саме до цього суб'єкта, а не поширювати негативні наслідки на інших осіб за відсутності зловживань з боку цих осіб.

З урахуванням викладеного, суд за результатом розгляду справи, приходить до висновку та погоджується з доводами позивача, що дані, викладені в акті перевірки, не можуть бути безумовною підставою для встановлення факту порушень податкового законодавства з боку позивача та жодним чином їх не підтверджують.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Шторм» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Бжассо

.