Справа № 826/2976/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Київ К/800/63394/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2014

у справі № 826/2976/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 12.09.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014, позов задоволено; скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з мотивів протиправності його прийняття.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, складено акт № 777/17-20/НОМЕР_2 від 19.06.2013, в якому зафіксовані порушення: п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: здійснення роздрібної торгівлі в період з 01.04.2011 по 31.12.2012 продовольчими товарами, лікеро-горілчаними та тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1, які не були обліковані у встановленому законом порядку на загальну суму 1 008 388,75 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 12.09.2013 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 2 016 777,50 грн.

Порушення полягають у тому, що позивачем за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 не відображено витрати на закупівлю продукції в книзі обліку доходів та витрат на загальну суму 1 008 388,75 грн., а останній запис в книзі здійснено 01.04.2011.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у 2011 році вів дві книги обліку доходів та витрат, а саме: книгу обліку доходів та витрат, що була зареєстрована в податковому органі за № 2604 від 26.11.2010, форма і порядок ведення якої було затверджено ГДПІ України листом № 14-114/10-024 від 31.01.1996, яка велась позивачем у перевіряємий період з 01.01.2011 по 01.04.2011, та у зв'язку із затвердженням Наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1025 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та порядку її ведення» нової форми книги обліку доходів та витрат, позивачем було зареєстровано у податковому органі книгу обліку за встановленою формою за № 3274 від 10.03.2011, до якої було перенесено відомості із книги № 2604, починаючи з 01.01.2011. Однак, книга № 3274 при проведенні перевірки не була досліджена, хоча містить необхідні відомості за перевіряємий період.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Відповідно до ст. 20 цього Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковим органом, як встановлено в судовому порядку, не доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на наявність у позивача належно оформленої книги обліку доходів та витрат від 10.03.2011 № 3274, в якій наявні необхідні відомості за перевіряємий період та яка не була врахована податковим органом в ході проведення перевірки.

Враховуючи викладене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний