Справа № 825/775/13-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/775/13-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючї судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Тищенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ніжинський механічний завод» до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Ніжинський механічний завод» (далі ПАТ «Ніжинський механічний завод») звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби (далі Ніжинська ОДПІ) від 05.11.2012 № НОМЕР_1 про збільшення ПАТ «Ніжинський механічний завод» грошових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки на суму 418 396,82 грн і застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 209 198,41 грн, всього 627 595,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ніжинською ОДПІ на підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 22.10.2012 № 1077/22-14312565 ПАТ «Ніжинський механічний завод» прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.11.2012 № НОМЕР_1 про встановлення порушення товариством п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст.288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 627 595,23 грн. Позивач 26.10.2012 листом за вих. № 1342 направив на адресу Ніжинської ОДПІ заперечення до вищевказаного акту перевірки, але листом-відповіддю від 31.10.2012 № 11664/10/22-017 заперечення залишені без задоволення. Не погоджуючись з такими висновками, позивач 14.11.2012 листом за вих. № 1447 направив скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби в Чернігівській області. Рішенням ДПС у Чернігівській області від 04.01.2013 № 2017/10/10-215 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення від 05.11.2012 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 627 595,23 грн залишено без змін, а скарга товариства - без задоволення. Надалі, позивач 14.01.2013 листом за вих. №42 направив скаргу на вищевказане податкове повідомлення - рішення до Державної податкової служби України. Скарга залишена ДПС України рішенням про результати розгляду повторної скарги № 1693/6/10-2215 від 04.02.2013 без задоволення. Позивач не погоджується щодо висновків Ніжинської ОДПІ про збільшення грошових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки на суму 418 396,82 грн і застосуванням штрафних (фінансових) санкцій на суму 209 198,41 грн, виходячи з наступного. Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Позивач користується земельними ділянками на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 за № 234 площею 4,9485 га та договору оренди земельної ділянки від 27.03.2006 за № 66 площею 8,6499 га. Відповідно до вищевказаних умов договорів плата за землю вноситься землекористувачем у вигляді орендної плати у розмірі одного земельного податку. Так, згідно із законодавством України питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди. Відповідно до норм Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 29.12.2003 та від 27.03.2006 законом прямо не встановлена, рішення суду про визнання їх недійсними відсутнє, а тому договори є правомірними. При цьому, відповідно до норм Цивільного кодексу України договори є обов'язковими для виконання сторонами. Отже, умови договорів (включаючи і умови щодо розміру орендної плати) є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно, позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками, що є предметом вказаних вище договорів, у визначеному договорами розмірі, а саме - в розмірі одного земельного податку. Водночас, закріплення в Податковому кодексі України мінімального та максимального значення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності означає те, що орендна плата за такі земельні ділянки є регульованою законодавством ціною. Поряд із цим, ні Податковий кодекс України, ні інші нормативно-правові акти не закріплюють обов'язок орендаря перераховувати орендну плату (сплачувати її у більшому розмірі) в разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати. Отже, позивач зобов'язаний сплачувати більший розмір орендної плати лише у випадку внесення відповідних змін до договорів. Згідно норм Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.п. 9, 13 договору оренди землі від 22.03.2006 орендна плата вноситься орендарем на рівні ставки земельного податку. Розмір орендної плати переглядається 1 раз у два роки у разі зміни розмірів земельного податку. Що стосується договору оренди земельної ділянки від 24.12.2003, то відповідно до п. 2.3 цього договору орендна плата вноситься орендарем на рівні ставки земельного податку, а розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту збільшення розмірів ставки земельного податку. Також, позивач наголошує на тому, що неодноразово звертався до іншої сторони договорів, а саме Ніжинської міської ради Чернігівської області та їх посадових осіб з проханням про внесення змін до договорів оренди земельної ділянки в зв'язку із затвердженням нової грошової оцінки земельних ділянок, а також щодо прискорення укладання нових договорів оренди на окремі земельні ділянки по вулиці Б. Хмельницького, 37/1 - 37/7, погодження технічних документацій із землеустрою цих земельних ділянок. 18.04.2012 між позивачем та Ніжинською міською радою Чернігівської області була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 за № 234 площею 4,9485 га, якою встановлена нова грошова оцінка земельної ділянки, визначеної вказаним та договором, а протоколом розбіжностей до цієї додаткової угоди встановлено, що сторони мають вносити зміни в розмір орендної плати у зв'язку з підвищенням цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затверджених сесією Ніжинської міської ради шляхом укладання додаткової угоди. В свою чергу, з тверджень позивача міська рада проявила бездіяльність щодо вирішення питання про зміну розміру орендної плати відповідно до вимог податкового законодавства. Також, позивач звертає увагу на те, що висновком судово - економічної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 902/230 від 12.03.2012 встановлено, що при умові внесення змін до договорів оренди № 234 від 24.12.2003 та № 466 від 22.03.2006 в частині розміру орендної плати земельних ділянок державної та комунальної власності, орендованих платником податку, ПАТ «Ніжинський механічний завод» необхідно декларувати орендну плату на рівні трьох ставок земельного податку, як це вимагають приписи розділу VІ ПК України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про оплату за землю». Крім того, дана правова позиція також відображена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2012 по справі № 2а/2570/1378/2012, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.02.2011 по справі № К-26122/10 та постанові Вищого адміністративного суду України від 01.09.2011 по справі № К-37225/10. За таких обставин, позивач вважає винесене Ніжинською ОДПІ податкове повідомлення-рішення від 05.11.2012 № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с. 251). Причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не зґвився. Проте надав суду заяву, в якій проти позову заперечив, а розгляд справи просив провести без його участі. Крім того надав суду письмові пояснення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ПАТ «Ніжинський механічний завод» (ідентифікаційний код 14312565) зареєстровано 02.08.1994 виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) управління статистики у Ніжинському районі Головного управління статистики у Чернігівській області серії АБ № 545645 від 30.12.2012,та 08.08.1994 взято на податковий обік до Ніжинської ОДПІ, (а.с. 35).

Судом встановлено, що Ніжинською ОДПІ, на підставі направлень на перевірку від 18.09.2012 № № 590-592, згідно наказу від 05.09.2012 № 587, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, ст.75, ст.77 Податкового кодексу України та у відповідності до плану-графіку проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Ніжинський механічний завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 30.06.2012. За результатами перевірки складено акт від 22.10.2012 № 1077/22-14312565 (а.с. 8-11 витяг), в якому зафіксовано, що ПАТ «Ніжинський механічний завод» порушено пп.288.5.1 п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України, в результаті ПАТ «Ніжинський механічний завод» в податковій декларації по платі на 2011 та 2012 роки річну суму платежу орендної плати за земельні ділянки комунальної та державної власності визначило менше трикратного розміру земельного податку та обраховано згідно ст.274 Податкового кодексу України, що призвело до заниження орендної плати за землю на загальну суму 418 396,82 грн, в тому числі за грудень 2011 року в сумі 59 771,06 грн, за січень 2012 року в сумі 59 770,96 грн, за лютий 2012 року в сумі 59 770,96 грн, за березень 2012 року в сумі 59 770,96 грн, за квітень 2012 року в сумі 59 770,96 грн, за травень 2012 року в сумі 59 770,96 грн, за червень 2012 року в сумі 59 770,96 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивач 26.10.2012 листом за вих. №1342 (а.с. 13) направив на адресу Ніжинської ОДПІ заперечення, але листом-відповіддю від 31.10.2012 № 11664/10/22-017 (а.с. 14-16) заперечення залишені без задоволення.

На підставі акту перевірки та виявленого в ньому порушення Ніжинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 05.11.2012 № НОМЕР_1 (а.с. 12), яким ПАТ «Ніжинський механічний завод» збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 627 595,23 грн, в тому числі 418 396,82 грн за основним платежем та 209 198,41 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із вказаними податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку. 14.11.2012 листом за вих. № 1447 (а.с. 17-19) направив скаргу до Державної податкової служби в Чернігівській області. Рішенням ДПС у Чернігівській області від 04.01.2013 № 2017/10/10-215 про результати розгляду скарги (а.с. 20-21) податкове повідомлення-рішення від 05.11.2012 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 627 595,23 грн залишено без змін, а скарга товариства - без задоволення. 14.01.2013 листом за вих. № 42 (а.с. 22-25) позивач направив скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України. Скарга залишена ДПС України рішенням про результати розгляду повторної скарги № 1693/6/10-2215 від 04.02.2013 (а.с. 26) без задоволення.

Згідно зі ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Основними видами діяльності ПАТ «Ніжинський механічний завод» є виробництво машин і устаткування для виготовлення харчових продуктів і напоїв, перероблення тютюну, виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування , виробництво інших машин і устаткування загального та спеціального призначення тощо, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) управління статистики у Ніжинському районі Головного управління статистики у Чернігівській області серії АБ № 545645 від 30.12.2012 (а.с. 35).

Відповідно до ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Судом встановлено, що 24.12.2003 між Ніжинською міською радою (Орендодавець) та позивачем (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 234, відповідно до якого Орендодавець на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІV скликання від 24.12.2003 із земель державної власності надає, а Орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 4,9485 га, яка знаходиться в м. Ніжині, вул. Курилівська,58. На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі. Пунктом 2.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у розмірах на рівні ставки земельного податку, 3 009,87 грн за 1 календарний місяць (а.с. 31-33).

До даного договору між сторонами 28.07.2008 укладено додатковий договір, відповідно до якого внесено зміни в розділ І, а саме: позивач приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в м. Ніжині по вул. Курилівська, 56-А (а.с. 34).

Також, 22.03.2006 між Ніжинською міською радою (Орендодавець) та позивачем (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІУ скликання Ніжинської міської ради від 24.12.2003 та ХХХІ сесії ІV скликання Ніжинської міської ради від 22.03.2006, яка знаходиться у м. Ніжині по вул. Б. Хмельницького, 37. Земельна ділянка загальною площею 8,6499 га, у тому числі 3,6785 га - під будівлями, 4,9714 га - господарчий двір. Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі на рівні ставки земельного податку, що складає 6 704,35 грн за 1 календарний місяць (а.с. 27- 30).

Відповідно до умов вищезазначених договорів оренди плата за землю вноситься землекористувачем у вигляді орендної плати у розмірі одного земельного податку.

Згідно витягу з технічної документації від 27.01.2011 № 03-14/500 нормативна грошова оцінка земельної ділянки по договору від 24.12.2003 складає 11 454 395,00 грн. Також згідно витягу з технічної документації від 27.01.2011 № 03-14/501 нормативна грошова оцінка земельної ділянки по договору від 22.03.2006 складає 11 454 395,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України від 06.10.1998 № 161 - XIV «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру.

При цьому відповідно до ст.21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, згідно із законодавством України питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди.

При цьому, згідно із ст.629 ЦК України, умови договорів (включаючи і умови щодо розміру орендної плати) є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно, позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками, що є предметом вказаних вище договорів, у визначеному договорами розмірі, а саме в розмірі одного земельного податку. Тобто, позивач зобов'язаний буде сплачувати більший розмір орендної плати лише у випадку внесення відповідних змін до договорів оренди.

Але, у зв'язку із введенням в дію з 01.01.2011 Податкового кодексу України Закон України «Про оплату за землю» втратив чинність (ч. 2 Прикінцевих положень Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим законом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюються Законом України «Про оплату за землю».

Також ст.271 Податкового кодексу України визначена база оподаткування, якою є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272,273, 276 і 278 цього Кодексу.

Пунктом 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

А отже у відповідності до ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває у державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч.1 статті Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України), з іншого - є однією з форм плати за землю (підпункт 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України). Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 ст.288 Податкового кодексу України).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач користується земельними ділянками на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003 за № 234 площею 4,9485 га та договору оренди земельної ділянки від 27.03.2006 за № 66 площею 8,6499 га.

Пунктом 2.3 та п. 9 відповідного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірах на рівні ставки земельного податку.

Враховуючи викладене, річна сума орендної плати за земельну ділянку становить менше трикратного розміру земельного податку, чим занижено податкові зобов'язання по сплаті орендної плати.

Таким чином, розмір орендної плати за укладеними договорами оренди не відповідає вимогам чинного законодавства, якими встановлено мінімальний розмір орендної плати, що складає 3 % від нормативної грошової оцінки, оскільки він не може бути нижчим, ніж встановлений чинним законодавством.

З викладеного слідує, що мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, призначені для несільськогосподарської діяльності складає трикратний розмір земельного податку, встановленого кодексом, а позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за земельні ділянки у вищевказаному розмірі.

Порівнюючи ст.21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції до 01.11.2011) та п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України можна дійти висновку, що в останньому окрім вказівки на «розмір орендної плати» (істотна умова договору) зазначається про мінімальну річну суму платежу. Окрім того, на відміну від Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі» не відносився до податкового законодавства.

Отже з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає до перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. (рішення Верховного Суду України від 02.12.2014 № 21-274а14).

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

У відповідності до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237 цього Кодексу.

Враховуючи викладене суд визнає, що податкове повідомлення-рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби від 05.11.2012 № НОМЕР_1 про збільшення ПАТ «Ніжинський механічний завод» грошових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки на суму 418 396,82 грн і застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 209 198,41 грн скасуванню не підлягає, відповідно позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 41, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк