Справа № 2-а-1006/10
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"17" березня 2014 р. Справа № 2-а-1006/10

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від "24" грудня 2013 р. про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 05.08.2010 року по справі № 2а-1006/10, позов ОСОБА_4 було задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату їй доплати до пенсії як особі, що проживає на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні двох мінімальних заробітних плат, визначених законодавством щомісячно, починаючи з 01 травня 2009 року.

Постанова набрала чинності 30 листопада 2011 року і звернута до виконання.

24 жовтня 2013 року Відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирській області звернувся в суд з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення Олевського районного суду від 05.08.2010 року по справі № 2а-1006/10, в якій заявник просила змінити спосіб виконання вказаної постанови в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, та установити в цій частині спосіб виконання шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі нарахованої суми заборгованості 9222,50 грн.

Подання мотивоване відсутністю фінансування для здійснення вказаних виплат.

Ухвалою Олевського районного суду від 24грудня 2013 року подання Відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Житомирській області про зміну способу та порядку виконання рішення задоволено. Змінено спосіб виконання постанови шляхом зміни зобов'язання здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії ОСОБА_5, передбаченої ст.39 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на стягнення з УПФУ в Олевському районі 9222,50 грн. за період з 01.05.2009 року по 01.01.2010 року

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Листом Управління Пенсійного Фонду України в Олевському районі № 4541/02 від 11..09.2013 року виконавчу службу повідомлено про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_4 здійснено з 01.05.2009 року по 31.12.2009 року. Також, в листі зазначено, що видатки, необхідні для виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій особам, за бюджетною програмою на даний час з Державного бюджету України не фінансуються, тому виплата нарахованих за рішенням судів пенсій і надбавок до пенсій не проводиться.

Задовольняючи заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

01 січня 2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звертатися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. В даному випадку це відсутність коштів на рахунках відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що передумовою звернення з поданням (заявою) про зміну способу та порядку виконання судового рішення є надання доказів щодо неможливості виконання рішення суду в примусовому порядку.

Проте, таких доказів суду не надано, у зв'язку із чим відсутні обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду з порушеного питання є передчасним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в процесі розгляду подання державного виконавця, судом першої інстанції допущено ряд процесуальних порушень.

Так, поза увагою суду залишилось те, що направлене Відділом примусового виконання рішень подання ні за формою, ні за змістом не відповідає вимогам, які встановлює закон для таких документів. Зокрема, подання не містить найменування сторін виконавчого провадження, правових підстав для внесення подання та переліку доказів.

Прийнявши рішення про розгляд подання у письмовому провадженні, суд не повідомив сторін виконавчого провадження, а так само і ВДВС про внесення подання на розгляд суду.

Внаслідок цього важливі питання стосовно наявності підстав для зміни способу виконання судового рішення залишились нез"ясованими.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Олевського районного суду від 05 серпня 2010 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ВДВС просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи для продовженння розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195,197,199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити частково.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від "24" грудня 2013 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11002