Справа № 804/15149/14
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2015 р. м. Київ К/800/21069/15

Вищий адміністративний суд України у складі: головуючого судді Бухтіярової І.О., суддів Костенка М.І., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача Труфанова В.І.,

представника відповідача Української Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року

у справі № 804/15149/14

за позовом приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн» (далі - позивач, ПрАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн»)

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» звернулось у вересні 2014 року до суду з адміністративним позовом до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.09.2014 року № та № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року, в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Відповідач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання правильності відображення в бухгалтерському та податковому обліку результатів операцій по реалізації брухту в періоді з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року, за результатами якої складено акт від 20.08.2014 року № 454/28-01-46-02-30926946, яким встановлено порушення позивачем вимог: п. 23 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу в частині завищення обсягів поставки по операціях з реалізації металобрухту за період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року на суму 11 046 524,00 гривні; п. 185.1 ст. 185, п. 193.1 ст. 193, ст. 194 з урахуванням п. 10 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу в частині заниження обсягів поставки по операціях на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20% за період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року (включно) на суму 11 046 524,00 гривні, крім того ПДВ 2 209 305,00 гривень; дане порушення призвело до порушення: п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу в частині завищення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2014 року на суму 1 308 241,00 гривня та лютий 2014 року на суму 901 064,00 гривні та відповідно до порушення абз.«а» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу в частині завищення заявленого суми бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2014 року на 1 308 241,00 гривні; п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу в частині завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, а саме: лютий 2014 року в розмірі 901 064,00 гривні.

08.09.2014 року на підставі вищевказаних висновків податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № , яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 901 064,00 гривні та № , яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 308 241,00 гривні та застосовано штрафні санкції в розмірі 654 121,00 гривня.

Крім того, судами зазначено, що в ході перевірки відповідачем встановлено, що в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року позивачем здійснювались операції з реалізації металобрухту, що утворився на підприємстві в процесі виробництва. Обсяг таких операцій був включений позивачем до рядку 5 декларації з податку на додану вартість «Операції, які звільнені від оподаткування».

Тобто, фактично підставою для винесення оскаржуваних рішень є те, що позивачем безпідставно було віднесено операції з реалізації металобрухту до операції, які звільнені від обкладення податком на додану вартість.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач під час продажу брухту металу в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року не мав права на застосування нульової ставки податку на додану вартість до таких операцій, у зв'язку з тим, що у період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року був відсутній перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, звільняються від обкладення податком на додану вартість, а Постанова КМ України № 43 від 05.02.2014 року, яка набрала чинності 18.02.2014 року, не має зворотної дії у часі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування податком на додану вартість за наявності їх в переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12.01.2011 року № 15 «Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість».

Законом України від 19.12.2013 року № 713-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України зазначено, що у розділі ХХ «Перехідні положення»: в абзаці першому пункту 23 цифри та слова «1 січня 2014 року» замінити цифрами та словами « 1 січня 2015 року», а після слів та цифр «(крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)» доповнити словами та цифрами «а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД».

Пункт, у якому було зазначено, що перелік таких відходів та брухту чорних та кольорових металів затверджується Кабінетом Міністрів України, не змінювався.

Відповідно до ч. 3 зазначеного Закону доручено Кабінету Міністрів України протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд та приведення відповідними центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Отже, за момент постачання металобрухту за період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року діяла норма податкового законодавства відповідно до якої тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів.

Зміни до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 15 від 12.01.2011 року було внесено постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року, яка набрала чинності з 18.02.2014 року, зокрема що «операції з імпорту, тимчасово до 1 січня 2014 року» замінено на цифри та слова « 1 січня 2015 року».

Проте в цей період діяла норма Закону, яка чітка визначала, що тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00).

Вищезазначеною Постановою Кабінету Міністрів України № 15 лише було затверджено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж норми постанов Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення Податкового кодексу України.

Відсутність переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року за умови наявності норми Податкового кодексу України, що регулює питання звільнення від оподаткування операцій з постачання зазначених товарів в той самий період, не дає підстав вважати вказані операції такими, що підлягають оподаткуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що податковий орган, вирішуючи питання встановлення порушення позивачем податкового законодавства, повинен був керуватися Податковим кодексом України, а не Постановою Кабінету Міністрів України, а тому прийняті за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки податковим органом податкові повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

За таких обставин, враховуючи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування цих рішень з прийняттям нового рішення, зокрема про задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 167, 220-232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року у справі № 804/15149/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів від 08.09.2014 року № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Сентравіс Продакшн Юкрейн» судовий збір за подачу позову у розмірі 4872,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова

Судді: М.І. Костенко

І.В. Приходько