Справа № 640/10779/15-а
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

15.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 17.03.2015 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. Е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви надала документи, які підтверджують більш ніж 25-річний стаж роботи у галузі охорони здоров*я, що є підставою для призначення пенсії за вислугу років. 10.04.2015 року отримала від Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова витяг з протоколу № 57 від 01.04.2015 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, з посиланням на ті обставини, що вона не має 25 річного спеціального стажу роботи, оскільки період роботи з 11.11.1999р. по 25.11.2003р., з 27.11.2006р. по 29.12.2008 р. не зараховано в стаж роботи за вислугою років працівника охорони здоров*я, так як ПП «Екомед» не належить до закладів охорони здоров*я.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на ті обставини, що за змістом поняття, викладеного в ст. З Основ законодавства про охорону здоров'я, заклад охорони здоров'я - це юридична особа будь якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ПП «Екомед» зареєстровано з 20.01.1997 року і, як юридична особа не припинялась. До основних видів його діяльності входить зокрема спеціалізована медична практика (86.22), загальна медична практика (86.21). За виданими Міністерством охорони здоров'я ліцензіями серія АЗ № 001926, серія АЗ № 016571, серія АА № 216603, серія АА № 628729, серія АБ № 200017 воно здійснювало зазначену медичну практику на основі професійної діяльності медичних працівників, за укладеними трудовими договорами. З вищенаведеного вбачається, що ПП «Екомед» за ознаками наведеними в Законі підпадає під поняття «заклад охорони здоров'я» і тому у посадових осіб не було законних підстав для невизнання ПП «Екомед» закладом охорони здоров'я.

Посилання посадових осіб на Порядок державної акредитації закладів охорони здоров'я, затвердженого постановою КМУ від 15.07.1997 року № 765, як підстави для відмови в призначенні пенсії, є безпідставним, оскільки за змістом Постанови № 765 та п. 1 Порядку державної акредитації закладів охорони здоров'я норми цього правового акту врегульовують правовідносини щодо підвищення якості надання медичної допомоги населенню України та наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівна медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам і жодним чином не врегульовують питання пенсійного забезпечення медичних працівників.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначаючи про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, надала до суду копію пенсійної справи ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пенсійне забезпечення за вислугу років встановлюється згідно зі ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсії за вислугу років призначають окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Серед окремих категорій працівників галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років (ст. 55-е), є і працівники галузі охорони здоров'я у разі наявності спеціального стажу роботи від 20 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

При визначенні спеціального трудового стажу необхідно використовувати Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 р. № 909. Відповідно до зазначеного підзаконного акта пенсія працівникам охорони здоров'я призначається за наявності спеціального стажу 25 років. Відповідно до п. 2 примітки до цього переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров*я та надала копію трудової книжки, довідки з місця роботи, ліцензії на підтвердження медичної діяльності ПП «Екомед».

Згідно витягу з протоколу № 57 від 01.04.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров*я, оскільки в неї відсутні дані на підтвердження 25 річного спеціального стажу роботи, так як період роботи з 11.11.1999р. по 25.11.2003р., з 27.11.2006р. по 29.12.2008 р. в ПП «Екомед» на посаді акушерки не зараховано в стаж роботи за вислугою років працівника охорони здоров*я, оскільки ПП «Екомед» не належить до закладів охорони здоров*я (відсутня акредитація медичного закладу за цей період). (а.с. 7).

Згідно вимог статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Статтею 16 Закону № 2801-ХІІ передбачено, що безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини 2 цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в нього умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Порядок державної акредитації закладів охорони здоров'я затверджено постановою Кабінету Міністрів України №765 від 15.07.1997р.

Таким чином, підприємство офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Враховуючи наведене, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота в закладах охорони здоров'я, які офіційно набули такого статусу на підставі державної акредитації.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду даних на підтвердження того, що підприємство «Екомед», де вона працювала з 11.11.1999р. по 25.11.2003р., з 27.11.2006р. по 29.12.2008 р. на посаді акушерки проходило державну акредитацію, а тому суд погоджується з висновками Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, викладеними в рішенні № 57 від 01.04.2015 року про відсутність даних на підтвердження спеціального стажу за вислугу років, як працівнику охорони здоров*я, а тому і робота у вказаному закладі, не може зараховуватись до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 17.09.2013 року у справі № 21-241а13, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 8, 11, 18, 22, 70, 71, 94, 99, 159, 160-163, 244-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення, викладеного в протоколі № 57 від 01.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. Е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов*язання призначити з 17 березня 2015 року пенсію за вислугу років - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -