Справа № 2а-874/12/0970
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа № 876/1628/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Шинкар Т.І., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Долинської міської ради Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2012 року в адміністративній справі за позовом Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до Долинської міської ради Івано-Франківської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання нечинними рішень та зобов'язання повернути військове майно у державну власність,

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2006 року Долинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області звернулася з адміністративним позовом до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання нечинними рішень Долинської міської ради №445-10/2003 від 13 листопада 2003 року, №179 від 22 квітня 2004 року, №576-14/2004 від 28.04.2004 року і акту приймання-передачі військового майна від 24 березня 2004 року та зобов'язання повернути військове майно у державну власність.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Долинської міської ради Івано-Франківської області №445-10/2003 від 13 листопада 2003 року, №179 від 22 квітня 2004 року та №576-14/2004 від 28 квітня 2004 року. Зобов'язано Долинську міську раду Івано-Франківської області повернути майновий комплекс колишнього військового містечка №5 (м. Долина Івано-Франківської області) у державну власність до сфери управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Провадження у справі в частині визнання нечинним акта приймання-передачі військового майна від 24.03.2004 року - закрити.

Із таким судовим рішенням про задоволення позовних вимог не погодилася Долинська міська рада Івано-Франківської області та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначив, що питання пов'язані із передачею об'єктів права державної власності у комунальну власність регулюються Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунально власності» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної воласності» № 1482 від 21 серпня 1998 року. Статею 3 Закону передбачено, що ініціатива щодо передачі об'єкта права державної власності може виходити від органів уповноважених управляти державним майном, а згідно частини 2 статті 4 Закону - передача об'єктів з державної у комунальну власність здійснюється за наявност згоди ради. Саме Долинська районна державна адміністрація звернулася до Долинської міської ради з пропозицією прийняти у комунальну власність майновий комплекс військового містечка №5, а міська рада дала згоду на його прийняття, що підтверджується рішенням Долинської міської ради №445/10/2003 від 13 листопада 2003 року. Відповіно до рішення №384-9/2003 від 21 жовтня 2003 року міською радою було створено комісію з питань передачі об'єктів у комунальну власність територіальної громади міста. Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону з державної у комунальну власність передаються безоплатно, зокрема військові містечка (майнові комплекси), інше нерухоме і рухоме військове майно (крім усіх видів озброєння, бойової техніки та боєприпасів), яке вивільняється у процесі реформування Збройних Сил України і не планується для використання за призначенням. Передачу військового містечка оформлено актом приймання-передачі. Посилання суду першої інстанції на довідку № 455/01-12/37 від 8 червня 2012 року щодо відсутності письмових пропозицій щодо передачі майнового комплексу у комунальну власність, на думку апелянта, є безпідставними, адже саме рішеня ради прийнято на підставі цих пропозицій і відповідний акт приймання-передачі був підписаний заступником голови Долинської районної державної адміністрації. Висновок суду щодо порушення при прийнятті оскаржуваного рішення норм ч. 1 ст. 4 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунально власності» є безпідставним, оскільки саме позивач був ініціатором передачі. Долинською міською радою було дотримано вимоги Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунально власності» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної воласності» № 1482 від 21 серпня 1998 року. Враховуючи викладене, оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень є законними і підстав для задоволення позову немає. Крім того, безпідставними є вимоги щодо зобов'язання повернути у власність майно, так як міська рада у встановленому законом порядку прийняла у комунальну власність майновий комплекс, вступила у володіння та розпорядження майном, а тому цей спір є майновим. Також Долинська міська рада подала доповнення до апеляційної скарги, де вказала, що суд першої інстанції безпідставно розглянув спір, в той час як позивач без поважних причин пропустив встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду, що тягне за собою згідно ст. 100 КАС України залишення позовної заяви без розгляду.

У судовому засіданні представник Долинської міської ради Федор М.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені, з урахуванням поданих доповнень щодо незаконності ухвали суду за наслідками розгляду клопотання про залишення позову без розгляду. Також зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що акт прийому-передачі майна згідно оскаржуваного рішення міської ради про прийняття у комунальну власність цілісного майнового комплексу військового містечка №4 був підписаний уповноваженим представником Долинської районної державної адміністрації - заступником голови, що свідчить про волю суб'єкта передати майно. Така передача була здійснена позивачем на підставі чинного законодавства і раді було направлено відповідну пропозицію прийняти майно у комунальну власність. У подальшому частина майна, що входила до майнового комплексу містечка, була передана у власність іншим особам. Даний спір є спором про право власності на об'єкти нерухомості, а тому не підлягає розгляду адміністративним судом. Крім того, позивачу ще у 2003 році було відомо про оскаржувані рішення, однак він звернувся до суду лише у травні 2006 року, тобто з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, що є підставою для залишення такого позову без розгляду.

Представник позивача Григорів Л.Е. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та пояснила, що суд першої інстанції правильно вирішив спір на підставі чинних норм матеріального права та у відповідності до вимог процесуального законодавства. Зауважила, що оскаржувані рішення Долинської міської ради про прийняття у комунальну власність майнового комплексу були прийняті безпідставно з порушенням вимог, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної воласності» № 1482 від 21 серпня 1998 року. Також районною державною адміністрацією пропозиції щодо прийняття відповідачем у комунальну власність цього об'єкту не надсилались, оскільки відповідного рішення Кабінетом Міністрів України, який здійснює розпорядженням майном, не приймалось.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненя представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №426-р прийнято пропозицію Міністерства оборони України про передачу майнового комплексу військового містечка №5 в місті Долина Івано-Франківської області до сфери управління Долинської районної державної адміністрації.

На виконання вказаного розпорядження начальником Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району було передано до сфери управління Долинської районної державної адміністрації нерухоме майно військового містечка №5 в складі 24 будівель загальною балансовою (залишковою) вартістю 1065,1 тис. грн., інженерні мережі та земельну ділянку площею 12,03 га., що підтверджується актом приймання-передачі військового майна від 29.09.2003 року (а.с. 6 т. 1, а.с. 137-141 т. 2).

Рішенням Долинської міської ради четвертого демократичного скликання №445-10/2003 від 13 листопада 2003 року було прийнято в комунальну власність територіальної громади міста Долина майновий комплекс військового містечка №5, який вивільнився в процесі реформування Збройних Сил України. Підставою для прийняття такого рішення, як зазначено в ньому, стала пропозиція Долинської районної державної адміністрації та документи, додані до неї (а.с. 7 т. 1, а.с. 124, 134-135 т. 2).

Прийняття майнового комплексу було оформлено актом приймання-передачі військового майна від 24 березня 2004 року, який складений комісією Долинської міськради, утвореною рішенням ради від 21 жовтня 2003 року за №384-9/2003.

Цей акт був підписаний також заступником голови Долинської районної державної адміністрації Гуцуляком М.В. та заступником міського голови Мироном В.Б. (а.с. 4-5 т. 1, а.с. 126-127 т. 2).

Відповідно до рішення №179 від 22 квітня 2004 року цей акт було затверджено (а.с. 8 т. 1, а.с. 125 т. 2).

Згідно рішення Долинської міської ради №576-14/2004 від 28.04.2004 року вказаний вище майновий комплекс переданий по договору довірчого управління Долинському комбінату комунальних підприємств (а.с. 9 т. 1, а.с. 128 т. 2). Після чого, міською радою було прийнято ряд рішень про передачу окремих об'єктів комплексу в оренду, проведено приватизацію частини майна тощо (а.с. 128, 129-130, 131-132, 133, 144-151 т. 2).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність оскаржуваних рішень з таких підстав.

Основні засади передачі об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну на момент спірних правовідносин були регламентовані Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 року №147/98-ВР (надалі - Закон №147/98-ВР).

Статтею 2 Закону №147/98-ВР встановлено, що об'єктами передачі згідно з цим Законом є: цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі об'єкти незавершеного будівництва, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно підприємств; акції (частки, паї), що належать державі або суб'єктам права комунальної власності у майні господарських товариств; житловий фонд та інші об'єкти соціальної інфраструктури (далі - об'єкти соціальної інфраструктури), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій або не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно, місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування (стаття 3 Закону №147/98-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №147/98-ВР передача цілісних майнових комплексів підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 7 Закону №147/98-ВР з державної у комунальну власність передаються безоплатно, серед іншого, військові містечка (майнові комплекси), інше нерухоме і рухоме військове майно (крім усіх видів озброєння, бойової техніки та боєприпасів), яке вивільняється в процесі реформування Збройних Сил України і не планується до використання за призначенням.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії.

Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №147/98-ВР Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 21.09.1998 року за №1482, якою затверджене Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності (надалі - Положення).

Положення визначає порядок безоплатної передачі об'єктів права державної власності із сфери управління міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, Фонду державного майна, інших державних органів, які відповідно до законодавства здійснюють функції з управління державним майном, об'єднань підприємств, яким делеговано функції з управління майном підприємств і організацій, заснованих на державній власності, Національної академії наук, галузевих академій наук, інших установ та організацій, яким державне майно передано у безоплатне користування, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій.

Відповідно до підпункту «а» пункту 4 Положення передача цілісних майнових комплексів підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, майновий комплекс військового містечка №5 перебував у державній власності та належав до сфери управління Долинської районної державної адміністрації.

Разом з тим, судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення щодо передачі майнового комплексу колишнього військового містечка №5 в комунальну власність громади міста Долина.

Згідно довідки №455/01-12/37 від 08.06.2012 року Долинської районної державної адміністрації письмові пропозиції щодо передачі майнового комплексу колишнього військового містечка №5 в комунальну власність громади міста до Долинської міської ради та до Кабінету Міністрів України (про погодження такої передачі) не направлялись (а.с. 142 т. 2).

Доводи апелянта про непідтвердження цією довідкою факту відсутності пропозиції щодо прийняття військового містечка №5 у комунальну власність є безпідставними, адже сам відповідач не надав суду письмових доказів існування такого листа, а згідно довідки Долинської міської ради від 18.06.2012 року за №06/1170 лист з письмовою пропозицією про прийняття спірного майна в комунальну власність відсутні (а.с. 172 т. 2).

При цьому у самому рішенні ради №445-10/2003 від 13 листопада 2003 року не зазначено реквізитів листа, що містить пропозицію Долинської районної державної адміністрації прийняти у власність військове майно.

Таким чином, встановлено, що приймання цілісного майнового комплексу військового містечка №5 в місті Долина до комунальної власності Долинської міської ради була здійснена з порушенням норм частини 1 статті 4 «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 року №147/98-ВР та підпункту «а» пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України постанова «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» від 21.09.1998 року за №1482.

Крім того, як вбачається з копії наданого суду акту приймання-передачі військового майна від 24 березня 2004 року, такий був підписаний заступником голови Долинської районної державної адміністрації Гуцуляком М.В., однак згідно розподілу обов'язків між головою, першим заступником та заступниками голови Долинської районної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням №281 від 25 жовтня 2002 року, до його повноважень не входила передача іншим суб'єктам майна, що належить державі і перебуває в управлінні цього органу виконавчої влади.

У зв'язку з цим, Івано-Франківський окружний адміністративний суд правильно вирішив спір щодо визнання протиправними та скасування рішень Долинської міської ради Івано-Франківської області від 13.11.2003 року за №445-10/2003, від 22.04.2004 року за №179, від 28.04.2004 року за №576-14/2004.

Доводи апелянта щодо непідвідомчості адміністративному суду спору щодо оскарження Долинською районною державною адміністрацією рішень Долинської міської ради щодо прийняття військового майна у комунальну власність колегія суддів відхиляє з таких підстав.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За результатами аналізу наведених норм колегія суддів дійшла висновку, що рада як орган місцевого самоврядування при прийнятті рішення щодо прийняття у комунальну власність державного майна (військового містечка) діяла як суб'єкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому позивач - державний орган виконавчої влади, який також виконує владні управлінські функції і при цьому не є власником спірного майна.

За вказаних обставин, зазначені органи у розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у спірних правовідносинах діють як суб'єкти владних повноважень.

Наявність можливого конфлікту майнових інтересів не впливає на публічно-правовий характер спору між позивачем та відповідачем як суб'єктами владних повноважень.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позовна вимога про зобов'язання повернути майновий комплекс колишнього військового містечка №5 у державну власність до сфери управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки має місце спір про витребування майна з чужого незаконного володіння (негаторний), який повинен вирішуватися на підставі норм Цивільного кодексу України в межах господарського судочинства.

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Тому в цій частині провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи апелянта щодо залишення позову без розгляду на підставі ст. 100 КАС України у зв'язку з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року і його статею 99 було встановлено річний строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, спірні правовідносини виникли та існували ще до вступу в дію Кодексу адміністративного судочинства України і тоді діяв загальний строк позовної давності встановлений нормами Цивільного кодексу України 3 роки.

Отже, звернувшись у травні 2006 року до суду, позивач не пропустив встановлений ст. 99 КАС України, який вступив в силу з 1 вересня 2005 року, річний строк звернення до суду.

Тому підстав для застосування наслідків, встановлених ст.100 КАС України немає.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду в частині вирішення спору за позовною вимогою про зобов'язання повернути майно, а в іншій частині судове рішення є правильним, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Долинської міської ради Івано-Франківської області задовольнити частково, скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2012 року по справі № 2а-874/12/0970 в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання повернути майновий комплекс колишнього військового містечка № 5 (м. Долина Івано-Франківської області) у державну власність до сфери управління Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області та закрити провадження у справі в цій частині позовних вимог.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Т.І. Шинкар

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 18 серпня 2015 року.