Справа № 2а-595/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 87062/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Янош М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу ДВС Міжгірського РУЮ у Закарпатській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Міжгірського РУЮ у Закарпатській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження за постановою № 59 від 17.08.2009 року управління Держземінспекції у Закарпатській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проведення примусового виконання постанови № 59 від 17.08.2009 року є передчасним, оскільки він оскаржив в судовому порядку постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 17 серпня 2009 року № 59 і 1 вересня 2009 року судом відкрито провадження в цій справі.

В ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Міжгірського РУЮ ОСОБА_2, визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2009 року та стягнути моральну шкоду в розмірі 1699 грн.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.10.2009 року до справи залучено в якості другого відповідача ОСОБА_3 відділення Державного казначейства України в Закарпатській області

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв правомірно, а відтак, відсутні підстави для її скасування та визнання дій відповідачів неправомірними.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників відділу ДВС Міжгірського РУЮ у Закарпатській області, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 2009 року на виконання у відділ ДВС Міжгірського РУЮ надійшла постанова № 59 від 17.08.2009 року, видана управлінням з контролю за використанням і охороною земель в Закарпатській області про стягнення з ОСОБА_4 суми 170 грн. на користь держави.

04.09.2009 року державним виконавцем Цендра В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та відправлено її копію сторонам виконавчого провадження, цією ж постановою надано боржнику ОСОБА_1 добровільний строк для виконання до 11.09.2009 року.

11.09.2009 року державним виконавцем Цендра В.В. направлено ОСОБА_1 офіційне попередження.

14.09.2009 року ОСОБА_1 на ім»я начальника відділу ДВС подав скаргу на дії відділу ДВС та управління з контролю за використанням та охороною земель Закарпатській області, а також ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.09.2009 року Міжгірського районного суду про визнання неправомірних дій та визнання постанови № 59 від 17.08.2009 року незаконною.

Судом першої інстанції також встановлено, що у звязку із отриманням цієї інформації та копії ухвали, державним виконавцем був зроблений усний запит до суду про чинність зазначеної ухвали і після цього 18 вересня 2009 року було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи по суті, а 21.09.2009 року її копію направлено ОСОБА_1

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2009 року позивач отримав 09.09.2009 року, офіційне попередження 11.09.2009 року, а постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 59 від 17.08.2009 року 03.10.2009 року.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) підлягають виконанню постанови, винесені органами (посадовими особами), уповноваженими законом розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 18 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Відповідно до п.9 ст. 18-1 Закону виконавчими документами є постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 24 цього Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання, і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій передбачених цим Законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що приймаючи оскаржувану постанову, державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а відтак, дії державного виконавця та відділу були правомірними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2009 року у справі № 2а-595/09 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_5

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

22.03.2012 року