Справа № К/9991/85752/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Київ К/9991/85752/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Ємельянова В.І., Штульман І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2009р. та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2010р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, -
в с т а н о в и л а:
У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання рішення начальника відділу фінансово-соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправним та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Справа розглядалась судами неодноразово.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2007р., яка змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2008р., у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2009р. скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2009р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2010р., позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано здійснити позивачу перерахунок пенсії за період з 01.01.2005р. по 30.06.2006р. з врахуванням підвищення до пенсії, передбаченого частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( в редакції, чинній до 01.07.2006р.) учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 % мінімальної пенсії за віком.
Судами встановлено, що позивач є учасником бойових дій і відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення пенсії відповідно до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, пенсія позивачу виплачувалась у меншому розмірі.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підвищення позивачу пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 150% має обчислюватися відповідно до мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. №1.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», застосуванню підлягав розмір мінімальної пенсії за віком, визначений відповідно до положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов`язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.12.2009р. та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13.07.2010р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

І.В. Штульман