Справа № 2-а-6360/11
Суддя: Філатов К. Б.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6360/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області Філатов К.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі про визнання протиправними дій та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та зобовязання зробити перерахунок недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війнита відмову в перерахунку та виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнита з вимогою зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Центрально-Міському районі перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання, передбачене ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 01.01.2006 року та по теперішній час.

Позовні вимоги підтверджуються: паспортом позивача; пенсійним посвідченням; довідкою УПФ в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_2 України Дніпропетровської області про те, що позивач користується пільгами згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; запереченням УПФ України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому відповідач не визнає вимоги позивача.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_2 від 02.06.2011 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії адміністративний позов в частині позовних вимог, які ставляться позивачем до 30 листопада 2010 року залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнидітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рікдію даної статті було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року цей пункт закону був визнаний неконституційним, на підставі ст. 152 Конституції України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-VІ частина перша даної статті була викладена в наступній редакції - дітям війни (крім тих, на яких поширюються дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 року № 1-28/08, зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II вищенаведеного закону, визнано неконституційними. Одночасно в рішенні зазначено, що зупинення законом про Державний бюджет України дії окремих нормативно-правових актів, внесення до деяких законодавчих актів змін і доповнень та визнання законів такими, що втрачають чинність, призвело до фактичного скасування чи звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.

Статтями 21, 22 Конституції України передбачено, що права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Статтею 64 Конституції України визначено вичерпний перелік таких випадків.

Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообовязковими, і мають додержуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Нормативно-правовим актом, що визначає зміст поняття та розмір мінімальної пенсії за віком, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", отже, саме його слід застосовувати у частині визначення мінімального розміру пенсії.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст.17 п.1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції "Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність механізму і грошових коштів на виплату надбавки до пенсії, не позбавляє дитину війни права на отримання такої надбавки. Законом України "Про соціальний захист дітей війни" не передбачено обмеження прав наявністю фінансування.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, так як відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 3 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 6, 7, 158, 159, 183-2 КАС України, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2010 року,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни за періоди з 30 листопада 2010 року протиправними.

Зобовязати відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплатити позивачу ОСОБА_1 недоплачену їй щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з 01.12.2010 року у розмірі, передбаченому статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного відповідно до статті 28 Закону України № 1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з урахуванням виплачених сум.

Постанова виконується негайно.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в десятиденний строк сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обовязки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається через районний суд, копія апеляційної скарги одночасно надсилається до апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_3