Справа № 335/7719/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7719/15-а 2-а/335/179/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

26 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Апаллонової Ю.В. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2015 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2013 -2014 роки з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того просить суд поновити строк на звернення до суду, посилаючись на ті обставини, що 18.11.2014 року звертався до суду із позовом, однак позов було визнано неподаним і повернуто.

В наданий судом строк відповідач подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову і посилається у тому числі на пропуск звернення до суду із позовом.

Матеріали, які наявні у справі є достатніми для всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, а тому, у відповідності дост. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Питання про поновлення строку при відкритті провадження судом не вирішувалося.

При цьому у позовній заяві позивач просить суд поновити строк звернення до суду.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення та розпоряджень УСЗН від 28 грудня 2013 року позивачу була призначена і виплачена 28.12.2013 року щорічна допомога на оздоровлення в сумі 90,00 гривень та одноразова грошова допомога у березні 2014 року 14.03.2014 року в сумі 90, 00 гривень.

Позивач є інвалідом ІІІ групи та віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду та період за який позивач просить суд захисти його права, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Для питання про правильність застосуванням судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно зясувати яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Предметом спору у цій справі є визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити певні дії, а саме зробити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення та провести їх виплати. Спірні виплати мають разовий характер, а тому про порушення своїх прав позивач мав можливість дізнатися в день отримання цієї виплати та звернутися до суду за захистом своїх прав в межах шестимісячного строку, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом 06.08.2015 року, про порушення свого права на щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2013-2014 роки мав відомості під час щорічного отримання нарахованої відповідачем допомоги, оскільки дані виплати є одноразовими, поважних причин для поновлення строку звернення до суду позивач не навів.

Оцінюючи обставини, які перешкоджали здійсненню права на звернення до суду в установлений законом строк, на які посилається позивач як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав ОСОБА_1 можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Судом встановлено, що не існувало жодних обставин, які б об'єктивно позбавляли можливості у визначені ст.99 КАС України строки звернутися до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, поважних причин для поновлення строку звернення до суду позивач не навів. ОСОБА_1 стало відомо про порушене право 14.03.2014 року, коли він отримав грошову допомогу, однак із даним адміністративним позовом звернувся через 1 рік 5 місяців, після того, як його стало відомо про порушення права, при цьому в реалізації свого права на звернення до суду позивач обмежений не був, проте ним вчасно не скористався.

Позивач посилається на ті обставини, що він звертався до суду із позовом 18.11.2014 року і його позовна заява була визнана неподаною, і ухвалу про залишення позову без руху для усунення недоліків від 21.11.2014 року він не отримував, що є, на думку, позивача, поважною причиною пропуску строку.

Досліджуючи матеріали справи та ухвалу суду від 21.11.2014 року, варто зазначити, що вже 18.11.2014 року позивачем було пропушено строк звернення до суду і у п.1 позовних вимог Позивач просив суд поновити строк звернення до суду, однак адміністративний позов не містив доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, у звязку із чим, позов 21.11.2014 року було залишено без руху та розяснено що при усунені недоліків адміністративного позову, позивачу необхідно надати письмові пояснення щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду.Як вбачається із ухвали суду від 16.12.2014 року ухвалу копію ухвали про залишення заяви без руху отримав 27.11.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах провадження.

Відтак, з 27.11.2014 року по 27.07.2015 року позивач, будучи обізнаним про те, що його права порушені 14.03.2014 року, жодних процесуальних дій, у тому числі шляхом подання нового позову, не вчинив, не виявив жодного інтересу до поданого до суду позову, інших поважних причин не зазначив і не підтвердив, а відтак, підстав для визнання причин пропуску строку поважним та поновлення його судом не встановлено.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та обов'язків. Процесуальні строки звернення до суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Практика європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав ( справа « Стаббігс та інші проти Великобританії» і справа «Девеер проти Бельгії»).

На підставі викладеного, зважаючи на відсутність підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Апаллонова