Справа № 826/8866/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 серпня 2015 року 09:00 справа №826/8866/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПрокурора Києво-Святошинського району
доКиєво-Святошинської районної державної адміністрації
треті особи1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5 6. ОСОБА_6
провизнання дій протиправними, скасування містобудівних умов та обмежень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Києво-Святошинського району (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації щодо видачі 09 жовтня 2014 року за №1/2014 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; 2) скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 09 жовтня 2014 року №1/2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8866/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В судовому засіданні 03 серпня 2015 року представник позивача та треті особи 3, 4, 5 позовні вимоги підтримали; відповідач та треті особи 1, 2 своїх представників у судове засідання не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача та третіх осіб 1, 2, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 03 серпня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення XXXXII сесії VI скликання Петрівської сільської ради від 22 листопада 2013 року № 2476 та рішення XXXXIII сесії (II засідання) VI скликання Петрівської сільської ради від 27 грудня 2013 року № 2557 відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації за зверненням ОСОБА_1 підготував та видав містобудівні умови і обмеження "9-ти поверховий житловий будинок з об'єктами інфраструктури" №1/2014 від 09 січня 2014 року на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею - 0,1822 га за адресою - АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що звернувся до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави та вказує на протиправність дій відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації щодо видачі 09 жовтня 2014 року за №1/2014 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та наявність підстав для скасування містобудівних умов №1/2014 від 09 жовтня 2014 року, оскільки містобудівні умови №1/2014 від 09 жовтня 2014 року є похідними від незаконного рішення органу місцевого самоврядування, та видані без правовстановлюючого документа на право власності (користування) земельною ділянкою та усупереч положення Генерального плану с. Петрівське, що порушує правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій, спрямовані на забезпечення сталого розвитку населених пунктів.

Відповідачі надав до суду письмове заперечення, в якому зазначив, що відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо видачі містобудівних умов та обмежень №1/2014 від 09 жовтня 2014 року діяв відповідно до норм законодавства України.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Стаття 4 Закону України "Про прокуратуру" визначає, що діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань: 1) закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної системи, прав національних груп і територіальних утворень; 2) гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до положень статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції на момент звернення прокурора з адміністративним позовом до суду, є представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм , спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності, та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Утримання в належному стані території- використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту здійснюється з метою забезпечення благоустрою населених пунктів і спрямовується на створення умов, сприятливих для життєдіяльності як окремої людини, так і суспільства і держави в цілому.

Частина друга статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в поряду, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами.

Проте, судом встановлено, що згідно чинного законодавства у Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її структурного підрозділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області, а також у будь-яких інших державних органів відсутні повноваження щодо контролю за видачею органами місцевого самоврядування (його структурними підрозділами) містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

З наведених норм законодавства вбачається, що прокурор наділений правом звернення до адміністративного суду в інтересах держави та правомірно набув статуту позивача у цій справі.

Питання законності прийняття рішення ХХХХІІІ сесії (ІІ засідання) VI скликання Петрівської сільської ради від 27 грудня 2013 року №2557 "Про погодження детального плану території 9-поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на площі 2 га на розі вул. Т. Шевченка та вул. Петровського в с. Петрівське Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" було предметом розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/11597/14-а.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду України від 19 березня 2015 року у справі №369/11597/14-а, вищезазначене рішення сільської ради визнане протиправним та скасоване.

Отже, детальний план території скасований рішенням суду, яке набрало законної сили 19березня 2015 року.

У постанові Верховного Суду України від 20 серпня 2013 року у справі №3-18гс13 викладена правова позиція, відповідно до якої початок перебігу позовної давності слід обраховувати не з моменту, коли прокуратурі стало відомо про наявність оспорюваних правочинів, а з моменту, коли органи прокуратури дізналися про факт відсутності у представника необхідного обсягу дієздатності.

Зазначене дає суду підстави вважати позовну заяву такою, що подана в межах визначених Кодексом адміністративного судочинства України процесуальних строків.

Рішенням XXXXII сесії VI скликання Петрівської сільської ради від 22 листопада 2013 року №2476 "Про надання дозволу на розроблення детального плану забудови території щодо розміщення 9-ти поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на розі вул. Т. Шевченка та вул. Петровського в с. Петрівське Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області" надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту детального плану забудови території площею 2,0 га щодо розміщення 9-поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на розі вул. Т. Шевченка та вул. Петровського в с. Петрівське Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

На підставі вищезазначеного рішення ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" розроблений детальний план території щодо розміщення 9-ти поверхового житлового будинку з об'єктами соціального обслуговування.

Рішенням XXXXIII сесії (II засідання) VI скликання Петрівської сільської ради від 27 грудня 2013 року № 2557 затверджено детальний план території 9-поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на площі 2 га на розі вул. Т. Шевченка та вул. Петровського в с. Петрівське Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області розроблений ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД".

На підставі рішення XXXXII сесії VI скликання Петрівської сільської ради від 22 листопада 2013 року № 2476 та рішення XXXXIII сесії (II засідання) VI скликання Петрівської сільської ради від 27 грудня 2013 року №2557 відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації за зверненням ОСОБА_1 підготував та видав містобудівні умови і обмеження "9-ти поверховий житловий будинок з об'єктами інфраструктури" №1/2014 від 09 січня 2014 року на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею - 0,1822 га за адресою - АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року у справі №369/11597/14-а, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення Петрівської сільської ради № 2557 від 27 грудня 2013 року "Про погодження детального плану території 9-поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на площі 2 га на розі вул. Т. Шевченка та вул. Петровського в с. Петрівське Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області".

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Законність рішення Петрівської сільської ради №2557 від 27.12.2013 року в додаткового дослідження не потребує, Окружному адміністративному суду міста Києва належить встановити наявність підстав для скасування містобудівних умов і обмежень "9-ти поверховий житловий будинок з об'єктами інфраструктури" від 09 січня 2014 року №1/2014.

Оцінюючи дії відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо видачі спірних містобудівних умов на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Статтею 5 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Статтею 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що основними складовими вихідних даних для будівництва є містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно частини четвертої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною п'ятою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07 липня 2011 року №109, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до статті 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно частини першої статті 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Державними будівельними нормами, затвердженими 12 березня 2012 року наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №107 "Про затвердження ДБП Б.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території" передбачено, що згідно з вимогами п.4.1 вказаних норм - детальний план розробляється з метою уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району, згідно вимог п.4.2 вказаних норм - детальний план розробляється на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного законодавства.

Генеральний план с. Петрівське не передбачає розміщення 9-ти поверхового житлового будинку з об'єктами соціальної інфраструктури на земельній ділянці на вул. Петрівського, 140-б.

В супереч вищезазначеним нормам законодавства відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації видано 09 жовтня 2014 року містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки № 1/2014 за адресою розташування АДРЕСА_1.

Замовником вказаних містобудівних умов, власником земельної ділянки була - ОСОБА_1.

Пунктом 3 містобудівних умов №1/2014 від 09.10.2014 року визначено намір забудови - 9-ти поверховий житловий будинок з об'єктами соціальної інфраструктури.

У пункті 7 містобудівних умов №1/2014 від 09.10.2014 року вказане цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Пункт 8 містить посилання даних містобудівних умов на містобудівну документацію - Детальний план території.

Пункт 9 вказує на функціональне призначення земельної ділянки - землі багатоквартирної житлової забудови.

Пунктом 10 передбачено поверховість - 9 поверхів + гранично допустима висота будівель 32 м.

Згідно генерального плану с. Петрівське, розробленого Державним підприємством "Українським науково-дослідним і проектним інститутом цивільного будівництва "УкрНДПІцивілбуд", який затверджено рішенням Петрівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 01.10.1992 року, на вище зазначеній земельній ділянці, передбачено торгівельний центр (дім побуту, кафе, магазин "Кулінарія" та "Універсам"), що є землями житлової та громадської забудови.

Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації при видачі містобудівних умов і обмежень забудови вищевказаної земельної ділянки для розміщення багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку допущено порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо обов'язкової відповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, що є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.

Окрім того, як встановлено судом та не спростовано відповідачем у справі, згідно ДБН 360-92** не можливо побудувати 9-ти поверховий будинок на земельній ділянці 0,29 га (ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 0,1822 га, НОМЕР_2 площею 0, 0419 га, НОМЕР_1 площею 0, 081 га).

Відповідно до п. 3.8. ДБН 360-92** мінімальна розрахункова площа ділянки для окремого житлового будинку (без розміщення прибудинкової території ) для 9-12 поверхів становить 12,2-12,0 кв.м. на 1 людину, тобто 0,2436 га.

Для розміщення прибудинкової території 9-ти поверхового будинку зі щільністю населення 203 особи необхідна земельна ділянка площею 0,17052 га за наступними складовими: згідно п. 3.15 ДБН 360-92** озеленення - не менше 6 кв. м на 1 люд. (6 кв. м х 203 люд.= 1218 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** ігрові майданчики 12 м від вікон - 0,7 кв. м на 1 люд. (0,7 кв. м х 203 люд. = 142,1 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** для відпочинку дорослого населення 10 м від вікон - 0,1 кв. м на 1 люд. (0,1 кв. м х 203 люд. = 20, 3 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** для занять фізкультурою10-40 м від вікон - 0,2 кв. м на 1 люд. (0,2 кв. м х 203 люд. =40,6 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** для господарських цілей 20 м від вікон - 0,3 кв. м на 1 люд. (0,3 кв. м х 203 люд. = 60,9 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** для вигулювання собак 40 м від вікон - 0,3 кв. м на 1 люд. (0,3 кв. м х 203 люд. = 60, 9 кв. м); згідно п. 3. 16 ДБН 360-92** для стоянки автомашин - 0,8кв. м на 1 люд. (0,8 кв. м х 203 люд. = 162,4 кв. м).

Як наслідок, у власності забудовника повинна бути земельна ділянка загальною площею не менше 0, 41412 га.

Тому, посилання відповідача на те, що детальний план території розроблено на площу 2 га з урахуванням прилеглої території та житлової забудови та погодження Петрівською сільською радою проектування та будівництва житлового будинку з об'єднанням єдиного дворового простору без детального розрахунку необхідної площі земельної ділянки не береться судом до уваги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Прокурора Києво-Святошинського району підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Прокурора Києво-Святошинського району задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним дії відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації щодо видачі 09 жовтня 2014 року за №1/2014 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

3. Скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 09 жовтня 2014 року №1/2014, видані відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко