Справа № 2-а-8832
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-8832/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора дорожньо патрульної служби 3 взводу 1 батальйону полку дорожньо патрульної служби ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати дії відповідача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АА1 № 456111 від 17.04.2011 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА1 № 132468 від 18.04.2011р. протиправними, постанову в справі про адміністративне правопорушення АА1 № 132468 від 18.04.2011р. скасувати, провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП звільнити його від сплати державного мита, посилаючись на те, що 17 квітня 2011 року він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_1, який належить йому на підставі реєстраційного посвідчення, рухався в напрямку м. Кагарлик при виїзді з міста Києва зі швидкістю приблизно 70 км. год. Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, він був зупинений інспектором дорожньо - патрульної служби 3 взводу 1 батальйону полку дорожньо - патрульної служби Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України старшиною міліції ОСОБА_2.

На його прохання назвати причину зупинки, відповідач відповів, що він перевищив швидкісний режим руху в населеному пункті на 47 км/год., а його швидкість згідно приладу для вимірювання швидкості "Візир - 0812496" складає 107 км/год. На його прохання надати йому для огляду доказ, на якій посилається відповідач, останнім було надано для огляду прилад вимірювання швидкості «Візир», на якому він побачив фото схожого на його автомобіль, на фоні невідомої йому місцевості, з якої взагалі не вбачаються ознаки населеного пункту.

Після того, як він не погодився з озвученою відповідачем швидкістю, останній отримавши його документи пішов до свого службового автомобіля, складати адміністративний протокол за перевищення ним швидкісного режиму в населеному пункті.

Після складення відповідачем 17.04.2011 року о 13год.25хв. протоколу про адміністративне правопорушення серії АА1 № 456111, керуючись ст. 268 КУпАП у графі протоколу «пояснення особи....», він заявив клопотання, про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, для належної підготовки та залучення до справи адвоката.

Після перенесення відповідачем розгляду справи на наступний день 18.04.2011 року на 17.00 год. за адресою м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 5, він в своїх поясненнях зазначив, що не згідний з призначеним розглядом справи, на підставі обмеженого часу для підготовки до її розгляду, тобто лише 1-ї доби та просив відповідача надати більший час, про що повідомити його за адресою вказаною в реєстраційному посвідченні.

Метою його клопотання слугував необхідний проміжок часу, для належної юридичної підготовки до розгляду справи, та залучення адвоката, з підстав незгоди з вчиненим правопорушенням, а також надання доказів які вказують на пом'якшуючі обставини.

06.05.2011 року він отримав листа, відправник якого був полк ДПС ДАІ ГУ МВС України м. Києві, у якому знаходилась постанова про адміністративне правопорушення серії АА1 № 132468 від 18.04.2011р., з якої він дізнався, що його було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255,00 грн.. Слід зазначити, що зазначена постанова не містила жодної статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене на думку відповідача, адміністративне правопорушення.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірним, необгрунтованим, недоведеним з наступних причин:

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Проте при винесенні постанови, відповідач не виконав вимоги ст. 278 КУпАП та інших вимог законодавства, чим грубо його порушив, виходячи з наступного: у відповідності до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем вчинення правопорушення, а за ч. 1 ст. 122 цього Кодексу - може також розглядатися за місцем обліку транспортного засобу, або місцем проживання порушника.

Як зазначено в протоколі, місцем вчинення правопорушення є м. Київ, вул. Столичне шоссе (номер відсутній), а з його реєстраційного посвідчення, яке було оглянутого відповідачем, вбачалося місце реєстрації його автомобіля - Кагарлицький МРЕВ ДАІ, а місце його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте при винесенні постанови, відповідач не перевірив правильність складення протоколу, у якому місце розгляду адміністративної справи було визначене всупереч ст. 276 КУпАП за адресою м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 5 та виніс постанову з наявним порушенням місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що сама постанова була винесена також в тому ж місці, яке не передбачене ст. 276 КУпАП, та не мас до нього будь - якого відношення.

Згідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи наведену вище норму, відповідач при призначенні справи до розгляду обмежив його права та надав йому недостатній час, для належної підготовки до розгляду справи та залучення адвоката, а також надання додаткових доказів та пояснень.

Розгляд справи без надання йому достатнього часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують мою особистість, інших доказів по справі, - не тільки порушило його права, передбачені ст.268 КУпАП, але й призвело до того, що при винесенні постанови не було враховано його особистість, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено.

Згідно ст. 295 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справ. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач свої позовні вимоги в судовому засіданні підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому вважає розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи документах.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п. 2, 4 Положення).

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України №1111 від 13 листопада 2006 року, діяльність підрозділів ДАІ здійснюється відповідно до принципів дотримання законності, забезпечення прав особи та верховенства права, забезпечення безпеки усіх учасників дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п.1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати передбачені вимоги ПДР України, а особи, які порушують їх, відповідно до п.1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч.1 ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема про вчинення правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17 квітня 2011 року о 13 год. 25 хв. в м. Києві по вул.. Столичне Шоссе, керуючи автомобілем марки Опель, державний номерний знак НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 107 км/год. та перевищив встановлення обмеження швидкості в населеному пункті на 47 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, був зупинений інспектором дорожньо - патрульної служби 3 взводу 1 батальйону полку дорожньо - патрульної служби Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України старшиною міліції ОСОБА_2, яким, в свою чергу було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА1 № 456111 від 17.04.2011 року.

На підставі протоколу інспектором було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АА1 № 132468 від 18.04.2011 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Так, у графі «по суті порушення»позивачем було зазначено, що позивач заявив клопотання, про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, для належної підготовки та залучення до справи адвоката. Щодо розгляду справи на наступний день 18.04.2011 року на 17.00 год. за адресою м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 5, то позивач в своїх поясненнях зазначив, що не згідний з призначеним розглядом справи, на підставі обмеженого часу для підготовки до її розгляду, тобто лише 1-ї доби та просив відповідача надати більший час, про що повідомити його за адресою вказаною в реєстраційному посвідченні.

До того ж факт скоєння позивачем правопорушення зафіксований приладом «Візир» № 0812496. Щодо присутності даного приладу,то даний факт не оспорюється позивачем.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже, аналіз норм чинного законодавства та матеріалів вказаної справи дає підстави зробити висновок, що позивач дійсно не дотримався Правил дорожнього руху України, а тому дії відповідача по винесенню оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення слід визнати правомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано суду доказів, які б спростовували факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, а відтак заявлені ним вимоги слід визнати безпідставними, а тому відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності та порядку ст. 256 КУпАП, а справа за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідно до ст. 222 цього Кодексу, розглянуто відповідачем у межах його повноважень і стягнення відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП накладено законно та обґрунтовано, а позивачем не надано доказів на спростування даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора дорожньо патрульної служби 3 взводу 1 батальйону полку дорожньо патрульної служби ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І.Шевченко