Справа № 809/1759/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Справа № 876/7457/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Костіва М.В., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Івано-Франківській області, Кабінету міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася до суду з позовом до УМВС України в Івано-Франківській області (далі - Відповідач-1, УМВС), та Кабінету міністрів України про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати Позивачу 1/6 частини від 500-кратного прожиткового мінімуму у зв'язку із загибеллю її сина ОСОБА_2, працівника правоохоронного підрозділу в зоні АТО при виконанні службових обов'язків, зобов'язання вчинити дії з виплати цієї суми, відшкодування моральної шкоди в сумі 12000 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню. Звертає увагу на порушення судом першої інстанції положень матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що виплата у зв'язку зі смертю сина Позивача ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги мала бути здійснена відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки ОСОБА_2 був залучений до участі в заходах щодо забезпечення державної безпеки. Невиплата ОСОБА_1, як матері загиблого в ході АТО міліціонера, частини одноразової допомоги є дискримінацією Позивача внаслідок неправильного застосування чинного законодавства.

Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, у зв'язку з чим справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 27.03.2015 року звернулася із заявою до Міністерства внутрішніх справ України через УМВС України в Івано-Франківській області про призначення і виплату їй одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі (смерті) її сина ОСОБА_2 - військовослужбовця спеціального підрозділу міліції УМВС, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час його участі в антитерористичній операції в м. Слов'янську Донецької області, відповідно до положень Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Відповідач-1 листом від 21.04.2015 року № 5/194 відмовив Позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги в зв'язку зі смертю її сина з підстав того, що згідно пункту 4 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 625), вказана допомога виплачена дружині та трьом дітям загиблого працівника міліції - ОСОБА_2. Також УМВС послався на те, що зміни до статті 23 Закону України «Про міліцію», якими передбачено виплату одноразової грошової допомоги одночасно з дружиною, дітьми, і батькам загиблого працівника міліції і які набрали чинності 12.03.2015 року, та не мають зворотної дії в часі і не поширюють свою дію на виплату допомоги щодо обставин загибелі, які мали місце до набрання чинності вказаними змінами.

З матеріалів справи також вбачається, що виплата одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю ОСОБА_2 здійснена його дружині та трьом дітям.

Правильно та повно встановивши обставини справи, суд першої інстанції вірно застосував відповідні норми матеріального законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції. Вказана постанова прийнята на виконання статті 23 Закону України «Про міліцію» та статті 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Пунктом 1 частини 1 вказаного Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції передбачено, що одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Згідно абзаців 1, 2 пункту 3 вказаного Порядку передбачено, що розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 626 доповнено пункт 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707, новим абзацом такого змісту: «Для визначення розміру грошової допомоги, що виплачується сім'ї, а в разі її відсутності батькам та утриманцям працівника міліції, який загинув під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або помер внаслідок поранень, отриманих під час такої участі, до грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги, включаються посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, премії), але не більш як 5075 гривень у розрахунку на місяць».

Також вказаною постановою Кабінету Міністрів України зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України провести перерахунок виплаченої одноразової грошової допомоги сім'ям, а в разі їх відсутності батькам та утриманцям працівників міліції, які загинули під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або померли внаслідок поранень, отриманих під час такої участі, у період з 14 квітня 2014 року до дня набрання чинності цією постановою (пункт 3).

Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції», який набрав чинності 12.03.2015 року, внесено зміни в статтю 23 Закону України «Про міліцію», а саме викладено частину третю цієї статті в новій редакції такого змісту:

«У разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків сім'ї загиблого (померлого), його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України».

Прикінцевими положеннями Закону № 208-VIII передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Жодних інших норм, які б поширювали дію Закону № 208-VIII на правовідносини, що виникли та були припинені до набрання ним чинності, вказаним законом не передбачено.

Таким чином, з огляду на зміст вищевказаних норм, законодавець поширив право батьків на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) їх сина (дочки) - працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків, виключно на правовідносини, що виникнуть в зв'язку з загибеллю (смертю) працівника міліції після 12.03.2015 року.

Оскільки смерть сина Позивача настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а УМВС виплачено дружині та дітям загиблого працівника міліції ОСОБА_2 в червні та грудні 2014 року одноразову грошову допомогу у зв'язку з його загибеллю (смертю), тобто виконано вимоги статті 23 Закону України «Про міліцію» в редакції, чинній на час виконання такого обов'язку, вимоги Позивача про виплату їй частини цієї одноразової грошової допомоги безпідставні.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам Позивача про те, що на неї розповсюджуються положення норм ст.ст. 3, 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, щодо виплати батькам загиблого частини одноразової допомоги і дійшов вірного висновку про те, що на ОСОБА_1 положення даного Закону та Порядку не розповсюджуються.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність відмови у виплаті Позивачу частини одноразової допомоги у зв'язку із загибеллю її сина.

Відсутні в матеріалах справи також докази обґрунтованості вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди, тому що будь-яких незаконних дій чи бездіяльності Відповідачів по відношенню до Позивача не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі № 809/1759/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

В.З. Улицький