Справа № 2-а-9306/11
Суддя: Філатов К. Б.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9306/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

14.12.2011 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Філатов К. Б

при секретарі Кононенко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження, в залі № 6 приміщення суду в місті ОСОБА_1, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці і соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради про зобовязання виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про зобовязання виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 праці і соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 здійснювало йому виплату щорічної одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду третьої групи загального захворювання за 2011 рік у розмірі меншому, ніж це визначено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому просив суд зобовязати відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати йому щорічну одноразову допомогу на оздоровлення відповідно до ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року як інваліду третьої групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат з урахуванням отриманих сум за вказаний період. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача в порядку письмового провадження. З позовом не згодні, до суду надали письмові заперечення в яких вказали, що виплати позивачеві щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період проводились відповідно до законів, чинних на час їх нарахування та виплати (в тому числі і Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік) та постанов Кабінету Міністрів України, які є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Крім того відповідач вважає, що розмір щомісячної допомоги на оздоровлення за 2011 рік виплачено позивачу в сумі 90 гривень правомірно у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд, дослідивши письмові матеріали справи,вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 063437 ,виданим 21 жовтня 1997 року та перебуває на обліку в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, є інвалідом третьої групи, що підтверджується посвідченням серії Б № 540181 від 30 серпня 2010 року.

Правовий статус учасників ліквідації аварії на ЧАЕС визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 Х11 від 28 лютого 1991 року.

Відповідно до абзацу 7 частини 4 статті 48 цього Закону, позивач має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

На підставі ч.2 ст.19,ч.3 ст.22,46,64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії згідно з якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, частково або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Про прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючи прав і свобод.

Відповідно до ст..73 Закону України «Про конституційний Суд України»,у разі якщо акти або окремі положення визначаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право позивача на їх отримання та обовязок управління праці та соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняється з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Критерієм розрахунку щорічної одноразової грошової допомоги є мінімальна пенсія за віком, яка згідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного Законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену компенсацію на оздоровлення за 2011 рік у розмірі 4-х мінімальних на день виплати урахуванням проведених виплат. Вказані виплати носять разовий характер, виплачується один раз на рік. Як вбачається з наданої до суду відповідачем довідки від 28 жовтня 2011 року №6841 у 2011 році позивач отримав одноразову допомогу на оздоровлення у розмірі 90 гривень в серпні місяці 2011 року, а до суду звернувся 8 вересня 2011 року. Тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна одноразова допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Пунктом 2 Порядку використання коштів Державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальними захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 передбачено, що розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, Головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління(відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Враховуючи викладене вбачається, що призначення та виплата коштів, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення на місцях.

Тому суд вважає, що саме ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради яке проводило нарахування та здійснювало виплату позивачеві одноразової щорічної допомоги на оздоровлення і повинно відповідати за даним позовом.

З метою захисту права, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 як особі, яка має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, визначеному ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.02.1991 року, №-796-ХІІ, за виключенням сум, що вже ним отримані за 2011 рік.

Суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити суми щорічної допомоги на оздоровлення на підставі відповідних правових норм, зазначених у судовому рішенні, тому не проводить розрахунок цих виплат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.19 ч.2,ч.3 ст. 22,46,64,152 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 69-72, 86, 94, 99, 100, 128, 160-162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 праці і соціального захисту населення виконкому Центрально-міської районної у місті ОСОБА_1 ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2011 рік, з урахуванням сум, що ним отримані, у відповідності з вимогами ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 4-х мінімальних заробітних плат, встановлених Законом України «Про державний бюджет України»у відповідному календарному році.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_1 шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини першої ст.160 цього кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_4