Справа № 825/2290/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2290/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Тищенко М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Городнянський маслозавод» до Державної податкової інспекції у Городнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2015 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Городнянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.02.2015 № НОМЕР_1, яким позивачеві було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 4 207 128 грн., в тому числі 3 335 641 грн. за основним платежем та 871 487 грн. за штрафними санкціями, що прийняте за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Городнянський маслозавод» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 30.10.2014 та іншого законодавства за період 01.01.2013 по 30.10.2014, якою встановлені порушення Податкового кодексу України, про що складено ОСОБА_2 від 17.01.2015 № 6/22-108/00448025.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що основним видом діяльності позивача є перероблення молока. Наявність необхідних виробничих потужностей підприємства та відповідність діяльності з переробки молока підтверджується, зокрема, Атестатом виробництва молока, молочної сировини і молочних продуктів, виданим Головним управлінням агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації. Поряд з вищезазначеним, ПрАТ «Городнянський маслозавод» має в наявності комплекс необхідних будівель та споруд, загальною площею близько 3 000 кв. м., володіє відповідним парком транспортних засобів, має відповідний персонал для здійснення саме переробної діяльності молочних продуктів. Молочні продукти високої якості можна виробити тільки з доброякісного сирого молока, яке, в свою чергу, характеризується певним хімічним складом, оптимальними фізико-хімічними та мікробіологічними показниками, що визначають його придатність до переробки. Зміна властивостей і, особливо, мікробіологічних показників сирого молока в значній мірі обумовлено життєдіяльністю мікроорганізмів, які потрапляють в молоко при недотриманні санітарно-гігієнічних правил доїння, утримання тварин, мийки обладнання для доїння, зберігання і транспортування молока. Щоб запобігти бактеріальному забрудненню сировини необхідно не тільки дотримуватися санітарних та ветеринарних правил одержання молока, але і піддавати його первинній обробці. Для забезпечення стійкості молока при його транспортуванні і зберіганні позивачем здійснювались дії з охолодження, очищення і зберігання до відправлення на виробництво чи в реалізацію. Реальність вчинення ПрАТ «Городнянський маслозавод» дій щодо первинної обробки сировини підтверджуються наявними первинними документами, зокрема, маршрутними картами, прийомними квитанціями, товарно-транспортними накладними, актами приймання сировини, лабораторними висновками, дорожніми листами, тощо. Всі ці та інші первинні документи були надані перевіряючим безпосередньо в ході проведення перевірки. Висновки, викладені в акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими, а сама по собі наявність чи відсутність окремих документів та помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце. Також позивач зазначив, що будь-яких намірів незаконно заволодіти майном держави платник податків ніколи не мав та не має, а кошти перераховувались вчасно та у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що під час проведення перевірки ПрАТ «Городнянський маслозавод» не надано в повному обсязі підтверджуючі документи щодо спірних взаємовідносин, згідно договору від 01.08.2013 №1/22 про закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) - молока коров'ячого у СТОВ «Віра» та договорів на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) молока від 01.01.2011 №1/4; від 15.02.2014 №1/31, у СВК «Зоря» зокрема, не надано: інформацію щодо відповідності реалізованого ПрАТ «Городнянський маслозавод» молока конкретним нормативним документам, копії технічних умов та регламентів на переробку власних молочних продуктів, інформацію щодо місць розташування обладнання для охолодження молока товариством та ін. Також здійснення закупівлі молока у виробників, його охолодження та транспортування не є переробкою молока, а тому позивач не є переробним підприємством в розумінні Закону України «Про молоко та молочні продукти» та інших нормативних документів, що регламентують вказану діяльність, а отже позивачем здійснювались дії, які не є переробленням молока в розумінні діючого законодавства України, а продукція в результаті таких дій не є власного виробництв, проте ПрАТ «Городнянський маслозавод» декларує зворотнє, при цьому в своїй позовній заяві при обґрунтування такої позиції не посилається на нормативні акти, а робить певні висновки на власний розсуд.

Відтак, ДПІ у Городянському районі, вважає про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки отримання економічної вигоди виключно за рахунок збільшення податкового кредиту та витрат не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ПрАТ «Городнянський маслозавод» (ід. код 00448025) зареєстровано як юридичну особу та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

ПрАТ «Городнянський маслозавод» використовує спеціальний режим оподаткування переробного підприємства, за результатами діяльності подає до податкової інспекції 2 (дві) декларації з ПДВ: податкову декларацію переробного підприємства та податкову декларацію (загальну). Згідно довідки з Єдиного державного реєстру та статуту підприємства основними видами діяльності ПрАТ «Городнянський маслозавод» є (за КВЕД):

10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру

46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами

47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах

З вищезазначеного вбачається, що основним видом діяльності позивача є перероблення молока. Наявність необхідних виробничих потужностей підприємства та відповідність діяльності з переробки молока підтверджується, зокрема, Атестатом виробництва молока, молочної сировини і молочних продуктів, виданим Головним управлінням агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, реєстраційний від 19.07.2010 № 7410039.

Відповідно, перевіряючи підстави проведення перевірки, судом встановлено, що на підставі направлень на проведення перевірки від 15.12.2015 № 15, №16, №17, №18 (ознайомлено головного бухгалтера ПрАТ «Городнянський маслозавод»), згідно із пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1. ст.75, пп. 78.1.1, пп.78.1.4 п. 78.1, п.78.4 ст. 78, п.81.1 ст.81, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 та відповідно до наказу від 15.12.2014 № 137 (вручено під розписку головному бухгалтеру ПрАТ «Городнянський маслозавод»), ДПІ у Городнянському районі проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Городнянський маслозавод» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 30.10.2014 та іншого законодавства за період 01.01.2013 по 30.10.2014.

Перевірку проведено з відома директора ПрАТ «Городнянський маслозавод» в присутності головного бухгалтера ОСОБА_3

Перевірка проводилась з 16.12.2014 по 29.12.2014, про що складено ОСОБА_2 від 17.01.2015 № 6/22-108/00448025.

У розділі 4 «Висновок» ОСОБА_2 перевірки зазначено:

Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Городнянський маслозавод» пп. 3.4 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість (загальної декларації) в період, що перевірявся на загальну суму 3 335 642 грн., пп.3.4 1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого завищено податок на додану вартість (декларації переробного підприємства) в періоді, що перевірявся на загальну суму 3 335 642 грн., у тому числі до спеціального фонду Державного бюджету України (2013 рік 40%, 2014 рік 50%) 1 600 459 грн. та на спеціальний рахунок (2013 рік 60%, 2014 рік 50%) 1 735 182 грн., п.10 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України та Закону України від 22.12.2011 №4268 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо підтримки сільськогосподарських товаровиробників», а саме у періоді, що перевіряється встановлено несвоєчасне перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок ПрАТ «Городнянський маслозавод» для виплати компенсації сільськогосподарським товаровиробникам на загальну суму 37 575,33 грн.

В зазначеному ОСОБА_2 перевірки від 17.01.2015 № 6/22-108/00448025, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення вказано, що перевіркою повноти визначення податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 31.10.2014 було встановлено його завищення, в результаті порушень, визначених у п.п.3.3.1, п.п.3.3.2 .п.3.2 розділу 3 даного акту, на суму 3 335 642 грн.

Так в п.3.3.1 п.3 розділу 3 ОСОБА_2 вказано, що перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період з 01.01.2013 по 31.10.2014 було встановлено їх завищення на суму ПДВ 7 043 855 грн. Перевіркою відображення у рядку 1 (колонка Б сума ПДВ) Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20% крім імпорту товарів» показників за період з 01.01.2013 по 31.10.2014 у загальній сумі 6 310 985 грн встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з продажу продукції власного виробництва та вказано на порушення пп.3, пп.4 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині віднесення до податкових зобовязань з ПДВ (переробного підприємства) операцій з продажу продукції не власного виробництва, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 1 (колонка Б - ПДВ).

Пунктом 3.3.2 п.3 розділу 3 ОСОБА_2 вказано, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013 по 31.10.2014 було встановлено його завищення на суму 3 708 213 грн. Перевіркою достовірності відображення показників у поданих Деклараціях з ПДВ (рядки 10-17) за період з 01.01.2013 по 31.10.2014 було встановлено, що ПрАТ «Городнянський маслозавод» здійснювало операції з закупівлі молока, молочної сировини, придбання паливно-мастильних матеріалів, запасних частин, електроенергії та інше. Проведеною перевіркою відображеного показника за січень грудень 2013 року, січень жовтень 2014 в сумі 7 545 383 грн. на підставі наданих документів, було вказано на порушення ПрАТ «Городнянський маслозавод» пп.3, пп.4 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI в частині віднесення до податкового кредиту з ПДВ операцій по придбанню товарів, які не використовувались для виготовлення власної продукції, що призвело до завищення задекларованих показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання з ПДВ на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою» на суму ПДВ 3 708 213 грн.

В ході проведення перевірки було встановлено наступне:

01.08.2013 ПрАТ «Городнянський маслозавод» (як «Покупець») уклало з СТОВ «Віра» (як «Продавець»), Договір на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) №1/22, умовами якого визначено:

1.1 Продавець зобовязується в порядку і на умовах, визначених цим договором, передати у власність Покупцеві сільськогосподарську продукцію (сировину молоко коровяче), що відповідає вимогам ДСТУ №3662-91, надалі товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити такий товар.

3.2.1 Підтвердженням якості товару (густини, кислотності, масової частки жиру і білку, органолептичних показників) є висновок лабораторного аналізу, проведеного Продавцем самостійно та за власний рахунок в присутності Покупця (представника Покупця). Висновки щодо показників лабораторного аналізу щоденно зазначаються у товаротранспортній накладній при передачі товару Покупцю. Підпис Продавця (представника Продавця) на товаротранспортній накладній є обовязковим. При цьому після підпису зазначається посада представника Продавця, його повне імя та по-батькові.

Відповідно отриманих на перевірку первинних та облікових документів, податкової звітності підприємства у періоді з 01.01.2013 по 31.10.2014 ПрАТ «Городнянський маслозавод» віднесло до податкового кредиту (задекларувало у податкових деклараціях з ПДВ переробного підприємства) ПВД у загальній сумі 3 431 209,48 грн. Також було встановлено, що молоко, яке постачалось СТОВ «Віра» було реалізовано ПрАТ «Городнянський маслозавод» своїм покупцям, як продукція власного виробництва.

ДПІ у Городнянському районі, для отримання підтвердження відомостей, на СТОВ «Віра» було направлено лист від 22.12.2014 №115/1022. У своїй відповіді СТОВ «Віра» зазначило, що поставляло молоко у вже охолодженому виді, що також підтверджується даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Городнянський маслозавод», а саме даними спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини (Форма №1-ТН(МС)) та актами приймання сировини. Крім того, в спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини, щодо отримання молока від СТОВ «Віра», складені з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення, застосування спеціальної форми товарної накладної на перевезення молочної сировини, у тому числі не зазначено автотранспортне підприємство, яке здійснювало перевезення товару, не вказано, яким саме транспортом здійснювалось перевезення. СТОВ «Віра» у своїй відповіді також надано пояснення службових осіб товариства, які підтвердили вищевказані порушення заповнення спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини.

Також, в ході проведення перевірки було встановлено, що у період з 01.01.2013 по 31.10.2014 ПрАТ «Городнянський маслозавод», на виконання договорів на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) від 01.01.2011 №1/4 та від 15.02.2014 №1/31, задекларувало у податкових деклараціях з ПДВ (переробного підприємства) придбання молока у СВК «Зоря». ДПІ у Городнянському районі, для отримання підтвердження відомостей, на СВК «Зоря» було направлено лист від 22.12.2014 №115/10/22. У своїх відповідях СВК «Зоря» зазначило, що продавало молоко протягом 2013 року та до 18 липня 2014 року. Зазначене молоко СВК «Зоря» зберігало у холодильнику, який брало в оренду у ПрАТ «Городнянський маслозавод», та який повернуло підприємству після закінчення терміну оренди.

ДПІ у Городнянському районі від ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області отримано лист від 16.01.2015 №160/7/25-26-07-014/31 про те, що співробітниками Оперативного Управління ДПІ у м. Чернігові отримано інформацію, у тому числі пояснення від осіб, які працювали на ПрАТ «Городнянський маслозавод», про те, що із «СТОВ ОСОБА_3», молоко забирали молоковози ОСОБА_4 філії «Прометей». Фактично молоко на завод з даного господарства не завозилось, а напряму перевозилось до м. Мена, а стосовно СВК «Зоря» - «все молоко відвантажувалось в охолодженому вигляді. СВК «Зоря» орендувало холодильник в ПрАТ «Городнянський маслозавод».

Крім того, ДПІ у Городнянському районі, в ході проведення даної перевірки, надало ПрАТ «Городнянський маслозавод» лист від 29.12.2014 №632/10/22 про надання інформації та її документального підтвердження щодо розрахунків собівартості виробленої продукції за період з 01.01.2013 по 31.10.2014; документів, які б підтверджували відповідність реалізованого ПрАТ «Городнянський маслозавод» молока ТУ, ДСТУ або іншими нормативними документами, дійсним у період з 01.01.2013 по 31.10.2014 на території України; надання копій технічних умов і регламентів на переробку молочних продуктів, якими керувалось ПрАТ «Городнянський маслозавод» та копії інформації щодо місць розташування обладнання для охолодження молока (окремо по підприємству та молоприймальних пунктах) у період з 01.01.2013 по 31.10.2014. Проте інформації щодо відповідності реалізованого ПрАТ «Городнянський маслозавод» молока конкретним нормативним документам, копій технічних умов та регламентів на переробку власних молочних продуктів, інформацію щодо місця розташування обладнання для охолодження молока підприємством не надано.

Таким чином, враховуючи встановлене в ОСОБА_2 перевірки від 17.01.2015 № 6/22-108/00448025, ДПІ у Городнянському районі прийшла до висновку, що протягом періоду з 01.01.2013 по 31.10.2014 ПрАТ «Городнянський маслозавод» на порушення задекларувало у податкових деклараціях з ПДВ (переробного підприємства) у СТОВ «Віра» та СВК «Зоря» товару (на загальну суму ПДВ 3 708 212,85 грн), який відповідає визначенню «молочної сировини», та з яким фактично не здійснювало процесу переробки, але який реалізувало як продукцію власного виробництва.

ПрАТ «Городнянський маслозавод» було подано заперечення до ОСОБА_2 перевірки, однак відповідач вказав на відсутність підстав для перегляду зміни висновків, зазначених в ньому.

03.02.2015 ДПІ у Городнянському районі ГУ ДФС у Чернігівській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачеві було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 4 207 128 грн. в тому числі 3 335 641 грн. за основним платежем та 871 487 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ПрАТ «Городнянський маслозавод» подало скаргу від 10.02.2015 № 21 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, де рішенням про результати розгляду скарги від 09.04.2015 № 958/10/25-01-10-04-15 скарга залишена без задоволення, та до Державної фіскальної служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 23.06.2015 №13114/6/99-99-10-01-01-25 податкове повідомлення-рішення залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, необхідно зазначити, що ПрАТ «Городнянський маслозавод» подано заяву про проведення додаткової перевірки в порядку п.п. 78.1.5. ст. 78 Податкового кодексу України, за наслідками якої податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ПрАТ «Городнянський маслозавод» слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки та документальної позапланової перевірки, визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та ст. 78 Кодексу дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено. Підставою для проведення таких перевірок стала вимога пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1, 78.4 ст.78, п.81.8 ст.81, п.82.2 ст.82 Кодексу.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобовязання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобовязання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу. При цьому, оскільки в силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Кодексу податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та ст. 139 Податкового кодексу України, якими визначені поняття "господарська діяльність" та перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку, в т.ч. витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, слід зазначити п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Тому необхідно врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, якою встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, суд зазначає п. 198.3 ст. 198 Кодексу, яким визначається податковий кредит звітного періоду та п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Кодексу щодо визначення та розрахунку суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України (при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом) і враховує, що за п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Кодексу податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ дана обставина представником відповідача не оспорювалась.

Отже, в ході проведення перевірки відповідно до наданих ПрАТ «Городнянський маслозавод» документів встановлено, що підприємство віднесло до податкового кредиту (задекларувало у податкових деклараціях з ПДВ переробного підприємства) ПВД у загальній сумі 3 431 209,48 грн. Також було встановлено, що молоко, яке постачалось СТОВ «Віра» було реалізовано ПрАТ «Городнянський маслозавод» своїм покупцям, як продукція власного виробництва.

ДПІ у Городнянському районі, для отримання підтвердження відомостей, на СТОВ «Віра» було направлено лист від 22.12.2014 №115/1022. У своїй відповіді СТОВ «Віра» зазначило, що поставляло молоко у вже охолодженому виді, що також підтверджується даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Городнянський маслозавод», а саме даними спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини (Форма №1-ТН(МС)) та актами приймання сировини. Крім того, в спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини, щодо отримання молока від СТОВ «Віра», складені з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення, застосування спеціальної форми товарної накладної на перевезення молочної сировини, у тому числі не зазначено автотранспортне підприємство, яке здійснювало перевезення товару, не вказано, яким саме транспортом здійснювалось перевезення. СТОВ «Віра» у своїй відповіді також надано пояснення службових осіб товариства, які підтвердили вищевказані порушення заповнення спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини.

Отже, досліджуючи факт дійсності господарської операції, суд враховує, що відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики України від 01.07.2002 №176, зареєстрованим Міністерством юстиції України 02.09.2002 за № 722/7010 затверджено форму №1-ТН (МС) спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини, невід'ємним реквізитом якої є зазначення вимог ДСТУ 3662-97 при оцінці якісних показників молока; затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок заповнення, застосування спеціалізованої форми товарної накладної на перевезення молочної сировини, згідно з якою товарна накладна за формою №1-TH (МС) - це єдиний первинний документ, який є підставою для списання молочної сировини господарством або молокоприймальним пунктом, що здійснили відпуск цієї сировини, а також оприходування її молокоприймальним пунктом або молокопереробним, підприємством-одержувачем. для оперативного і бухгалтерського обліку товарно-матеріальних цінностей у межах України. Вказана накладна оформлюється на кожну відвантажену партію сировини і для кожного вантажоодержувача окремо та містить інформацію про замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача, найменування молочної продукції, інші відомості про вантаж (маса, вміст жиру, білка, температура кислотність тощо), відпуск та прийняття молочної продукції.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що позивачем було частково проігноровано письмовий запит ДПІ від 29.12.2014 №632/10/22 про надання інформації та її документального підтвердження, а саме: щодо розрахунків собівартості виробленої продукції за період з 01.01.2013 по 31.10.2014; документів, які б підтверджували відповідність реалізованого ПрАТ «Городнянський маслозавод» молока ТУ. ДСТУ або іншим нормативним документам, дійсним у періоді з 01.01.2013 по 31.10.2014 на території України; надання копії технічних умов і регламентів на переробку молочних продуктів, якими керувалось ПрАТ «Городнянський маслозавод» та копії документів, що підтверджують проведення процесу переробки молока товариством, інформації щодо місць розташування обладнання для охолодження молока у періоді з 01.01.2013 по 31.10.2014 та інше.

Крім того, в ОСОБА_2 перевірки ПрАТ «Городнянський маслозавод» зазначено: - не надано в повному обсязі підтверджуючі документи щодо спірних взаємовідносин, згідно договору №1/22 від 01.08.2013 на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) - молока коров'ячого у СТОВ «Віра» та договорів на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) молока від 01.01.2011 №1/4; від 15.02.2014 №1/31, у СВК «Зоря» зокрема, не надано інформацію щодо відповідності реалізованого ПрАТ «Городнянський маслозавод» молока конкретним нормативним документам, копії технічних умов та регламентів на переробку власних молочних продуктів, інформацію щодо місць розташування обладнання для охолодження молока товариством та інше. Також, в ОСОБА_2 перевірки було зазначено, що у період з 01.01.2013 по 31.10.2014 ПрАТ «Городнянський маслозавод», на виконання договорів на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) від 01.01.2011 №1/4 та від 15.02.2014 №1/31, задекларувало у податкових деклараціях з ПДВ (переробного підприємства) придбання молока у СВК «Зоря».

ДПІ у Городнянському районі, для отримання підтвердження відомостей, на СВК «Зоря» було направлено лист від 22.12.2014 №115/10/22. У своїх відповідях СВК «Зоря» зазначило, що продавало молоко протягом 2013 року та до 18 липня 2014 року. Зазначене молоко СВК «Зоря» зберігало у холодильнику, який брало в оренду у ПрАТ «Городнянський маслозавод», та який повернуло підприємству після закінчення терміну оренди.

ДПІ у Городнянському районі від ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області отримано лист від 16.01.2015 №160/7/25-26-07-014/31 про те, що співробітниками Оперативного Управління ДПІ у м. Чернігові отримано інформацію, у тому числі пояснення від осіб, які працювали на ПрАТ «Городнянський маслозавод», про те, що «із СТОВ «Віра», молоко забирали молоковози ОСОБА_4 філії «Прометей». Фактично молоко на завод з даного господарства не завозилось, а напряму перевозилось до м. Мена», а стосовно СВК «Зоря» - «все молоко відвантажувалось в охолодженому вигляді. СВК «Зоря» орендувало холодильник в ПрАТ «Городнянський маслозавод».».

ДПІ у Городнянському районі для отримання підтвердження господарських взаємовідносин з позивачем на СТОВ «Віра» було направлено лист від 22.12.2014 №115/10/22. У відповіді на який від 29.12.2014 вих. №66 СТОВ «Віра» зазначило, що поставляло молоко вже у охолодженому вигляді, що також підтверджується даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Городнянський маслозавод», а саме даними спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини (Форма №1- ТП (МС)) та актами приймання сировини (арк. 17 ОСОБА_2). Відповідно, ДПІ у Городнянському районі на адресу СВК «Зоря» було направлено лист від 22.12.2014 №115/10/22. У своїх відповідях СВК «Зоря» зазначило, що продавало молоко протягом 2013 року та до 18 липня 2014 року. Зазначене молоко СВК «Зоря» зберігало у холодильнику, який брало в оренду у ПрАТ «Городнянський маслозавод» та який повернуло підприємству після закінчення терміну оренди (арк.18 ОСОБА_2).

Так, досліджуючи взаємовідносини сторін, суд враховує, що згідно ст.1 Закону України «Про молоко та молочні продукти» від 24.06.2004 №1870-VI, (зі змінами та доповненнями) переробне підприємство - підприємство, яке закуповує молоко та молочну сировину, має виробничі потужності та умови для переробки молочної сировини. Молоко сире - продукт нормальної секреції молочних залоз однієї або декількох здорових корів, овець, кіз, буйволиць, кобил, температура якого не перевищує 40° С і який не піддавався будь-якій обробці (далі - молоко). Відповідно цієї ж статті молоко, яке піддавалося попередній фізичній обробні (фільтрації, охолодженню) вважається молочною сировиною.

Згідно з «Класифікацією видів економічної діяльності» ДК 009:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457 перероблення - це технологічний процес. виконання якого змінює форму, властивості чи склад сировини, напівфабрикатів або, в окремих випадках, готової продукції, задля отримання нової продукції.

Переробна промисловість - усі види економічної діяльності, віднесені до секції С «Переробна промисловість».

Перероблення молока. виробництво масла та сиру відноситься до класу 10.51.

Відповідно до класу 15.51.10 наказу Держкомстату від 26.12.2005 №375 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2005» до перероблення молока включається: виробництво незбираного молока визначеної жирності, пастеризованого, стерилізованого. гомогенізованого, а також підданого іншій високотемпературній обробці; виробництво вершків пастеризованих, стерилізованих, гомогенізованих; виробництво молочних консервів: згущеного молока, вершків тощо: виробництво вершкового масла, тільки з коров'ячого молока: виробництво топленого масла (молочного жиру); виробництво твердих та м'яких сирів; виробництво кефіру, йогуртів, ряжанки, сметани, кисломолочного сиру, сухих молока та вершків, казеїну, лактози, молочної сироватки та інших молочних продуктів: виробництво безалкогольних напоїв з молока.

Відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджених Наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 №396. клас 10.51 не включає закупівлю, очищення, охолодження та теплове оброблення молока для подальшої його реалізації молокопереробним підприємствам.

Згідно до пп 3.1 п. 3. «Технічні вимоги» ДСТУ 3662-97 визначено, що «Молоко, яке закуповують, повинно отримуватись від здорових корів в господарствах, благополучних щодо інфекційних захворювань, та за показниками якості відповідати вимогам цього стандарту. Молоко після доїння повинно бути профільтроване та охолоджене». Тобто, піддано попередній фізичній обробці у розумінні ст.1 Закону України «Про молоко та молочні продукти».

Згідно технологічної карти вироблення продукції «Молоко коровяче. Первинне оброблення, зберігання і транспортування» технологічний процес вироблення вказаної продукції включає наступні етапи: 1) приймання молока за кількістю згідно ДСТУ 3662-97; 2) приймання молока за якістю згідно ДСТУ 3662-97 (де визначаються: відсоток жиру, відсоток білка, кислотність, платність, сухі речовини, клас бактеріального обсіменіння, кількість соматичних клітин, термостійкість); 3) очищення молока на сепараторі-молокоочищувачі; 4) охолодження молока до температури +4-6 градусів; 5) зберігання молока охолодженого протягом 4-6 годин; 6) перед відвантаженням продукції проводиться повторне дослідження по якості; 7) завантаження молока для транспор тування в молокоцистерну.

Відповідно до класифікатора видів економічної діяльності, затвердженого наказом Держкомстату України від 26.12.2005 №375, зазначена діяльність відноситься до коду 51.33.0 закупівля, очищення, охолодження молока для подальшої реалізації переробним підприємствам.

Враховуючи викладено, суд прийшов до висновку, що фільтрація та охолодження, відповідно до Закону України «Про молоко та молочні продукти», є попередньою фізичною обробкою. А отже, здійснення закупівлі молока у виробників, його охолодження та транспортування не є переробкою молока, а тому позивач не є переробним підприємством в розумінні Закону України «Про молоко та молочні продукти» та інших нормативних документів, що регламентують вказану діяльність.

Тому посилання позивача у своїй позовній заяві, що саме дії з охолодження, очищення і зберігання вчинялись ним як процес переробки не знаходить свого підтвердження як у відповідності до наведених нормативних актів.

Відтак, позивачем здійснювались дії, які не є переробленням молока в розумінні діючого законодавства України, а продукція в результаті таких дій не є власного виробництва.

У даному випадку, констатуючи спірність формування позивачем податкового кредиту, як переробного підприємства, суд погоджується із обґрунтуваннями відповідача, викладеними в ОСОБА_2 перевірки, оскільки діяльність позивача відбулась не на законних підставах, що відповідно не підтверджує дії платника податку в правовому полі. І тому виключення вищевказаної суми зі складу податкового кредиту та відповідно визначення суми податкового зобов'язання по ПДВ, в тому числі нарахування штрафних санкцій, суд визнає законним. Відповідно, обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, знайшли своє обґрунтування в ході судового розгляду та підтверджуються матеріалами справи.

У звязку з вищевикладеним, в ПрАТ «Городнянський маслозавод» відсутня законна можливість скористатись правом на віднесення сум по спірним операціям до декларації по ПДВ (переробного підприємства), вищезазначені доводи податкового органу, у своїй сукупності дають чітке розуміння про порушення позивачем законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини, враховуючи ст. 19 Конституції України, згідно вимог Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Городнянському районі від 03.02.2015 № НОМЕР_1 скасуванню не підлягає, відповідно позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк