Справа № 204/5551/15-а
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5551/15-а
Провадження № 2-а/204/104/15
УХВАЛА

20 серпня 2015 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України ГТУЮ у Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Ознайомившись з позовною заявою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 106 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно приписів частини 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, однією з вимог позивача є вимога примусити начальника відділу примусового виконання рішень виконувати свої обов'язки, що в свою чергу не відповідає можливим способам захисту та характеру вимог, передбачених статтею 105 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

На підтвердження обставин зазначених у позовній заяві позивач не зазначив та не надав суду жодних доказів.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач також просить скасувати Закон України № 1343 від 19.05.2009 року, оскільки він скасовує та звужує обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Виходячи з наведеного, розгляд місцевим загальним судом як адміністративним судом вимог позивача про скасування Законів України не може бути предметом розгляду місцевого суду, оскільки зазначені вимоги розглядаються Вищим адміністративним судом України як судом першої інстанції, у зв'язку з тим, що позивач просить скасувати акт Верховної Ради України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: уточнити зміст своїх позовних вимог та викласти їх у відповідності до ст. 105 КАС України; на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зазначити та надати суду відповідні докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суд, -

У х в а л и В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України ГТУЮ у Дніпропетровській області - залишити без руху.

Надати позивачу триденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовну заяву повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.Л. Черкез