Справа № 826/12225/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/7007/15

К/800/7007/15, К/800/7255/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Кравцова О.В.,

провівши попередній розгляд справи за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у справі №826/12225/14 за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в особі відділу приватизації, третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в особі відділу приватизації, третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила: визнати дії Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації протиправними та відмову збоку відділу приватизації Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації незаконною щодо видачі свідоцтва про право власності на частину квартири у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відділ приватизації Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вжити заходів щодо забезпечення права ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на приватизацію житлової кімнати 16,5 кв.м та місць загального користування у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 згідно наданого пакету документів 27.06.14р.; зобов'язати Солом'янську районну в м. Києві державну адміністрацію вчинити дії по передачі частини квартири у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 у спільну часткову власність (у рівних частках) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та оформити таку передачу свідоцтвом на право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з видачею технічного паспорту на дане житло та реєстрацією в органі приватизації згідно наданого ОСОБА_2 пакету документів 27.06.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири №20 в місті Києві по вулиці Новгородська, 3, чим порушені законні права та інтереси позивача та її малолітньої дитини.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, позовні вимоги задоволені частково. Визнані протиправними дії Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови в оформленні приватизації частини квартири АДРЕСА_1, викладеної у листі Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.07.2014 за №108-76-74-01. Зобов'язано Солом'янську районну в місті Києві державну адміністрацію вирішити у відповідності до законодавства питання про оформлення відповідно до заяви від 27.06.2014 передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в приватну власність частини квартири АДРЕСА_1, урахуванням викладених у постанові суду висновків.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 та Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять, відповідно, ОСОБА_1: скасувати рішення суду першої інстанції та змінити рішення суду апеляційної інстанції; Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація: скасувати рішення судів попередніх інстанцій та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до відділу надання адміністративних послуг Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою від 27.06.2014 №60001-06-04 та пакетом документів для видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири АДРЕСА_1

Листом від 08.07.2014 за №108-76-74/01 Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири АДРЕСА_1

Підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 27.06.2014 стало те, що документи надані заявником не в повному обсязі, а саме відсутня довідка на ОСОБА_3, 2002 року народження, про період реєстрації з народження по 09.08.2005 та участь у приватизації за цей період, в заяві, оформленій в Центрі обслуговування споживачів №1 КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду", немає засвідченої підписом згоди батька ОСОБА_3 на участь сина у приватизації. Довідка від 22.05.2014 №51 оформлена неналежним чином - не засвідчена печаткою установи.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що відмова Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири в місті Києві за адресою: АДРЕСА_1, з підстав, наведених у листі Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.07.2014 за №108-76-74-01 є необґрунтованою та безпідставною, при цьому позовна вимога про зобов'язання відповідача вчинити дії із видачі свідоцтва про право власності на частину квартири не підлягають задоволенню, оскільки є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 №2482-XII(далі - Закон №2482-XII) державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно ч.1 ст.2 Закону №2482-XII до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п.4 ст.5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У відповідності до положень ст.8 Закону №2482-XII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за №109/17404, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Судами було встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" житловий будинок №3 по вулиці Новгородській в місті Києві знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Києва. Розпорядженням виконавчого органу Київскої міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" зазначений будинок передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації.

ОСОБА_2 разом із заявою від 27.06.2014 №60001-06-04 про надання адміністративної послуги для видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири АДРЕСА_1, були подані наступні документи: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання житлової площі; копія витягу із розпорядження про виключення із складу службових; копія розпорядження про зміну договору найму; довідки з попередніх місць реєстрації; копія паспорту; копія свідоцтва про народження; лист від 03.06.2014 №108-108/Я-369-938; копія технічного паспорту.

Як було встановлено судами підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 27.06.2014 стало наступне: відсутність довідки на ОСОБА_3, 2002 року народження, про період реєстрації з народження по 09.08.2005 та участь у приватизації за цей період, в заяві, оформленій в Центрі обслуговування споживачів №1 КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду", немає засвідченої підписом згоди батька ОСОБА_3 на участь сина у приватизації. Довідка від 22.05.2014 №51 оформлена неналежним чином - не засвідчена печаткою установи.

Колегія суддів цілком погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно безпідставності відмови в оформленні приватизації частини квартири АДРЕСА_1, викладеної у листі Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.07.2014 за №108-76-74-01 з огляду на наступне.

Судами встановлено, що згідно довідок державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України 23.06.2014 №315, від 24.09.2014 №439, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 гуртожиток з 09.08.2005. У період з 25.10.2002 (дати народження) до 09.08.2005 реєстрація місця проживання ОСОБА_3 не здійснювалась, дитина мешкала разом з батьками.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає; місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

З наведеного вбачається, що відповідач необґрунтовано послався на відсутність інформації щодо відомостей стосовно місця реєстрації ОСОБА_3 у період з народження малолітньої дитини по 09.08.2005.

Судами встановлено, що згідно листа Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.06.2014 №108-108/Я-369-938, який був поданий позивачем разом із пакетом документів для надання адміністративної послуги для видачі свідоцтва про право власності на частину комунальної квартири в місті Києві за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1, батько ОСОБА_3, 2002 року народження, погодився на приватизацію частини житлової площі та місць загального користування на ім'я ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_3

Надання згоди ОСОБА_1 на приватизацію частини квартири за місцем проживання сім'ї на ім'я сина ОСОБА_3 підтверджується витягом з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 03.06.2014р.

Крім того судами встановлено, що довідка від 22.05.2014 №51 містить прізвище і підпис особи, що її видала разом із штампом установи, яка її видала.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 травня 2012 року у справі №2-1257/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті державної адміністрації про визначення порядку користування квартирою позов задоволений; встановлений порядок користування квартирою за адресою: 03151, АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; виділено в користування ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 16,5 м2 за №4 згідно плану за поверхами в квартирі; виділено в користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 13,2 м2 за №3, згідно плану за поверхами в квартирі; підсобні приміщення залишені в загальному користуванні.

Розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації "Про зміну договору найму" від 23.04.2014 №284, визначено ОСОБА_2 наймачем ізольованої кімнати, житловою площею 16,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції оскільки рішенням суду встановлений порядок користування квартирою, спільне сумісне користування зазначеними особами квартирою в цілому відсутнє, отже надання письмової згоди батька ОСОБА_1 для оформлення позивачу відповідного свідоцтва про право власності на житло у даному випадку не потрібно.

Згідно ч.10 ст.8 Закону №2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

З наведеного вбачається, що у Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації не було законних підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 27.06.2014 з підстав наведених у листі від 08.07.2014 за №108-76-74-01.

Разом із тим, суди обґрунтовано зазначили, що позовна вимога про зобов'язання відповідача вчинити дії із видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на частину квартири не підлягають задоволенню, оскільки є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації відхилити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у справі №826/12225/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді:

/підписи/

З оригіналом згідно

суддя Н.В.Васильченко