Справа № 295/12582/14-а
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Чішман Л.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

за участю представника позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Міндоходів в особі в.о. начальника ОСОБА_3 про визнання дії незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову в.о. начальника Житомирської митниці Міндоходів ОСОБА_3, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000,00 грн. та закрити провадження по справі. При цьому посилається на те, що постанова є неправомірною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, окрім того постанова винесена з порушенням строків притягнененя до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з тих підстав, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з порушенням шестимісячного строку, встановленого ст. ст. 467, 522 МК України. Крім того, відповідачем при винесенні постанови застосований Митний кодекс України, який на момент вчинення правопорушень не набрав чинності.

Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Зазначив, що позивачем порушення митних правил вчинені протягом 2009-2010 років, дане правопорушення є триваючим, а виявлене правопорушення було лише 13.03.2014 року під час перетину позивачем митного кордону України, тому оскаржувана постанова прийнята з дотриманням встановленого законом строку. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи (а.с.9-13).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 481 Митного Кодексу України виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України " Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має право на те, щоб працівники митниці при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами. В іншому випадку, дії працівників митниці не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Частина 6 цієї ж статті визначає, що у разi втрати чи повного зiпсування тимчасово ввезених транспортних засобiв особистого користування внаслiдок аварiї або дiї обставин непереборної сили перебiг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобiв достатнiх доказiв їх втрати чи зiпсування. Дозволяється помiщення таких транспортних засобiв у митний режим вiдмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Частиною 3 ст. 481 Митного кодексу України встановлена адміністративна відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарiв на митну територiю України або строку тимчасового вивезення товарiв за межi митної територiї України бiльше нiж на десять дiб. Згідно ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтею 481 цього кодексу, розглядаються митними органами. Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками (ст. 523 МКУ).

Судом встановлено, що 30.07.2014 року В.о. начальника Житомирської митниці Міндоходів ОСОБА_3 розглянуто матеріали справи та винесено постанову про порушення митних правил, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, що виразилось в тимчасовому ввезенні на територію України одинадцяти транспортних засобів та відсутності підтвердження про подальше їх вивезення, внаслідок чого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 13.03.2014 року в пункті пропуску Виступовичі митного посту Північний Житомирської митниці Міндоходів при проведені митного контролю автомобіля «CHRYSLER 300 M» КУЗОВ №2C3HE66GXXH711985, реєстраційний номер ZLS546, під керуванням громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 встановлено, що останнім в період часу з березня 2009 року по вересень 2010 року через зону діяльності Житомирської митниці Міндоходів на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» строком на один рік завезено автомобілі, проте до теперішнього часу транспортні засоби не вивезені та не оформлені в інший митний режим, а тому позивачем перевищено встановлений строк тимчасового ввезення транспортних засобів більш ніж на 10 діб( а.с2-4).

Згідно довідки про знищення непридатного до експлуатації транспортного засобу №V245 від 30.04.2013 року вбачається, що в період із 2009 року по 2013 рік ОСОБА_2 здав в ЗАО «Гележиніс Вярслас» для демонтажу та знищення транспортні засоби вказані у постанові про порушення митних правил( а..120-123).

Відповідно до витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.254-15981/0/15-14 від 31.12.2014 року встановлено, що громадянин ОСОБА_5 за період із 2009 року по березень 2014 року неодноразово перетинав державний кордон України( а.с.154-156).

Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що митним органом при кваліфікації дій ОСОБА_2 не вірно засновано норми Митного кодексу в редакції 2012 року. Позивач зазначає, що на день складання оскаржуваного протоколу та постанови, діяв Митний кодекс від 11 липня 2002 року № 92-IV, а тому справа про порушення митних правил повинна була розглядатися саме за цим кодексом. Позивач обґрунтовує необхідність застосування МК України від 11 липня 2002 року № 92-IV посиланням на ч. 1-2 ст. 3 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI. Питання ж дії законодавства з питань митної справи у часі під час провадження у справах про порушення митних правил врегульоване ст.8 КпАП України та ч.3 ст.3 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI. Так, відповідно до ч.1 ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Згідно з ч. 3 ст. 3 МК України норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають. Так, у період 2009-2010 років діяв МК України від 11 липня 2002 року № 92-IV, відповідальність за не вивезення тимчасово ввезених товарів була передбачена ст. 348 цього кодексу. Санкція статті 348 МК України від 11 липня 2002 року № 92-IVпередбачала конфіскацію, що є більш суворим стягненням ніж штраф. Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 3 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI Житомирською митницею Міндоходів кваліфіковано порушення за ч. 3 ст. 481 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI та накладено стягнення, передбачене чинним кодексом, оскільки санкція даної статті пом'якшує відповідальність за вчинення правопорушення і, відповідно, має зворотну дію в часі. Відповідні роз'яснення щодо застосування законодавства про порушення митних правил були надані листом Держмитслужби України від 22.05.2012 р. № 20/1-11/04992-ЕП. Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Таким чином порушення митних правил передбачене ст.481 МК України є триваючим і не вивезення тимчасово ввезених транспортних засобів позивачем відбувалось і під час дії МК України від 13.03.12 року, а тому відповідні порушення вірно були кваліфіковані посадовими особами митниці відповідно до ст.481 МК України. Проте, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю з наступних підстав. Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Зважаючи на той факт що, відповідач, в протоколі про порушення митних правил та в постанові про притягнення до відповідальності посилається лише на виписку з центральної бази даних ЄАІС Держмитслужби України, інших доказів правомірності свого рішення суду не надав, що є його обовязком відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, з довідки про знищення непридатного до експлуатації транспортного засобу №V245 від 30.04.2013 року вбачається, що в період із 2009 року по 2013 рік ОСОБА_2 здав в ЗАО «Гележиніс Вярслас» для демонтажу та знищення транспортні засоби вказані у постанові про порушення митних правил, крім того позивач неодноразово перетинав митну територію України, митний орган кожного разу мав можливість перевірити наявність порушень з сторони вказаного позивача, однак правопорушення виявив зі сплином понад трьох років, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст. 481 Митного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню, а винесена постанова - скасуванню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 19, 58 Конституції України,ст. ст. 11, 17, п.2 ч.1 ст.18, 86, 104, 159, 162, 163, 167 КАС України, ст. ст. 251,п.3 ч.1 ст. 221, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову від 30.07.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ознаками вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та закрити провадження у даній адміністративній справі.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Чішман