Справа № К/9991/30385/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/9991/30385/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання відповідача призначити таку пенсію з 1 липня 2009 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах з 7 жовтня 2010 року як водію міського пасажирського транспорту. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 7 жовтня 2010 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 25 жовтня 2010 року № 8859/05-21 Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області повідомило ОСОБА_4 про відмову у призначенні такої пенсії. Рішення мотивоване тим, що на підставі документів, поданих позивачем, не вдалося з'ясувати, що він дійсно працював водієм міського транспорту та займався перевезенням пасажирів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з неправомірності відмови відповідача у призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 вказаного Закону визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Із записів трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що в період з 20 січня 1977 року по 30 вересня 2000 року він працював водієм автобуса в Павлоградському АТП-03113 (Павлоградське АТП-03113 перейменоване в Павлоградське АТП-31208, потім - в Павлоградське АТП-11208, а згодом - у Відкрите акціонерне товариство (далі - ВАТ) «Павлоградське АТП-11208»).

Відповідно до довідки від 18 жовтня 2002 року № 164, що уточнює особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої ВАТ «Павлоградське АТП-11208», ОСОБА_4 у період з 20 січня 1977 року по 30 вересня 2000 року працював повний робочий день водієм міського пасажирського автотранспорту (автобуса) на міських маршрутах №№ 1, 2, 5, 9, 10 у ВАТ «Павлоградське АТП-11208». Стаж роботи позивача на цій посаді становить 23 роки 8 місяців 10 днів. Дана довідка видана на підставі протоколу від 24 серпня 2002 року № 20 комісії по підтвердженню пільгового стажу, наказів, відомостей про нарахування заробітної плати.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення підтверджене записами трудової книжки, уточнюючою довідкою, іншими наданими доказами, а також показами свідків, допитаних в судовому засіданні, а тому відповідач неправомірно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Стародуб О.П.