Справа № 363/2254/15-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"18" серпня 2015 р. Справа № 363/2254/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Сакаді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради Київської області про оскарження відмови у доступі до офіційної інформації та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на неправомірну відмову відповідача у доступі до офіційної інформації, а тому просить визнати таку відмову протиправною, визнати надану копію генерального плану міста нікчемною та зобовязати Вишгородську міську раду Київської області надати позивачу графічну і текстову складову генерального плану м. Вишгород у належному вигляді відповідно до ДБН Б.1.1-15:2012, протягом пяти днів з дня вступу постанови в законну силу виконати вимоги п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині розміщення генерального плану м. Вишгород на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у місцевому друкованому засобі масової інформації та надати вичерпну інформацію щодо порядку ознайомлення з ним в приміщенні міської ради, а також та надати позивачу інформацію, про яку він просить у своєму інформаційному запиті від 01 квітня 2015 року (питання №2).

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача у суді проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що відповідач надав повну та обґрунтовану відповідь на запит позивача.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 01 квітня 2015 року позивач звернувся до Вишгородської міської ради Київської області з запитом, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати копію та перелік усіх частин генерального плану м. Вишгород та інформацію про виконання вимог п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме посилання на сторінку веб-сайту органу місцевого самоврядування та приміщення міської ради, де б він зміг ознайомитися з генеральним планом.

У відповідь на вказаний запит Вишгородською міською радою Київської області позивачу направлено лист №2-31/428 від 06 квітня 2015 року, в якому надано перелік всіх частин генерального плану м. Вишгород та надано його копію. Також з відповіді встановлено, що генеральний план на веб-сайті відповідача не розміщений.

Крім того, 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з іншим запитом, в якому серед іншого в питанні №2 просив надати копію додатків технічної документації, що містять дані про землі (земельні ділянки):

а) наданих у власність (користування) з кадастровими номерами;

б) наданих у власність (користування) без кадастрових номерів;

в) не наданих у власність та користування у розрізі угідь;

г) що використовуються без документів, які посвідчують право на них;

д) що використовуються не за цільовим призначення;

е) не витребування земельних часток (паїв);

ж) відумерлої спадщини.

Листом №2-31/427 від 06 квітня 2015 року позивачу розяснено, що технічна документації із землеустрою у Вишгородській міській раді Київської області не зберігається, а тому її надання є неможливим.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України

Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім установлених законом винятків.

Згідно п. 1 і 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють інформацією про стан довкілля та іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну таємницю» не відноситься до державної таємниці інформація про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, про вплив товару (роботи, послуги) на життя та здоров'я людини.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ч. 1, 3, 5, 6, 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невідємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Для населених пунктів, занесених до Списку історичних населених місць України, в межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об'єкти культурної спадщини.

Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих

даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

За своїм складом і змістом генеральний план населеного пункту повинен відповідати ДБН Б.1.1-15:2012.

Згідно п. 5.1 ДБН Б.1.1-15:2012 генеральний план населеного пункту складається з текстових та графічних матеріалів.

У той же час копія генерального плану м. Вишгород позивачу надана у нечитабельному вигляді, який унеможливлює його дослідження та не відповідає вимогам ДБН Б.1.1-15:2012.

Інформацію у текстовому вигляді в цій частині позивачу не надано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» уся публічна інформація є відкритою, крім установлених законом винятків. Матеріали генерального плану є публічною інформацією, оскільки вони становлять відображену та задокументовану інформацію, що знаходиться у володінні субєкта владних повноважень органу місцевого самоврядування, який таким чином є її розпорядником.

Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник зобовязаний надавати наявну в нього інформацію (документи) на запит.

Тобто витребувана позивачем інформація йому надана у неповному вигляді й такі дії відповідача зазначеним вимогам Закону не відповідають та їх слід визнати протиправними.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відтак суд доходить висновку про необхідність визнати дії Вишгородської міської ради Київської області в наданні неповної інформації щодо генерального плану м. Вишгород протиправними та зобовязати, у строк передбачений ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з часу набрання постановою законної сили, надати ОСОБА_1 графічну і текстову складову генерального плану м. Вишгород у належному вигляді (в складі та змісті ДБН Б.1.1-15:2012).

При цьому строки і порядок надання інформації регламентовано вимогами ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і мають відповідати саме їм.

Згідно положень ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом, в тому числі систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на офіційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено імперативний обов'язок органу місцевого самоврядування забезпечити загальну доступність генерального плану шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу, крім частини, що становить державну таємницю та належить до інформації з обмеженим доступом відповідно до законодавства.

Посилання сторони відповідача на відсутність в їх розпорядженні з технічних причин генерального плану, який би містив виключену з нього інформацію з обмеженим доступом, не може бути підставою для відмови в доступі до інформації і на вимогах Закону не ґрунтується.

Згідно Закону саме на відповідача покладається обовязок забезпечити належний та загальний доступ до генерального плану в обсязі і змісті передбаченому Законом.

Таким чином, відповідача слід зобовязати виконати вимоги п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині розміщення генерального плану м. Вишгород на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у місцевому друкованому засобі масової інформації та у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Крім того в даному випадку суд має зобовязати відповідача виконати саме ті дії, які визначені Законом, тобто розмістити матеріали генерального плану у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу.

Отже право позивача в цій частині підлягає захисту саме в такий, визначений Законом, спосіб, а не шляхом зобовязання надати інформацію щодо порядку ознайомлення з цією інформацією.

Відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в тому випадку, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Відповідно до п. 23 «Порядку проведення інвентаризації земель» затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України № 513 від 23 травня 2012 року окремо складаються реєстри земельних ділянок (земель):

наданих у власність (користування) з кадастровими номерами;

наданих у власність (користування) без кадастрових номерів;

не наданих у власність та користування у розрізі угідь;

що використовуються без документів, які посвідчують право на них;

що використовуються не за цільовим призначенням;

невитребуваних земельних часток (паїв);

відумерлої спадщини.

На підставі зазначених реєстрів складається зведена порівняльна таблиця даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, та інформації, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, і Державному земельному кадастрі, в якій за наявності відображаються розбіжності.

Як вірно зазначив відповідач у своїй відповіді від 06 квітня 2015 року місто Вишгород являється містом районного значення, яке доступу до земельно-кадастрової бази даних немає та в сфері регулювання земельних відносин обслуговується відділом Держземагенства України у Вишгородському районі.

Вишгородська міська рада не здійснює ведення Державного земельного кадастру по м. Вишгороду та доступу до земельно-кадастрової бази даних немає.

За змістом вимог «Порядку проведення інвентаризації земель», затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України № 513 від 23 травня 2012 року, в розпорядженні відповідача мають бути наявні реєстри земельних ділянок та складена на їх підставі зведена порівняльна таблиця даних.

За таких обставин слід дійти висновку, що Вишгородська міська рада копіями додатків технічної документації, які просить надати позивач не володіє і відповідно до своєї компетенції володіти не зобовязана, відтак в цій частині позову слід відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач в даному випадку не позбавлений права звернутися до уповноваженого органу в сфері регулювання земельних відносин відділу Держземагенства України у Вишгородському районі для отримання вказаних документів.

Позов у частині визнання наданої копії генерального плану нікчемною вимогам ч. 4 ст. 105 КАС України не відповідає і згідно ч. 2 ст. 162 КАС України вирішення таких позовних вимог до повноважень суду не належить, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно ч. 1 і 2 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

З огляду на вказане, враховуючи приписи ст. 267 КАС України, суд приходить до висновку, що клопотання про встановлення строку для подачі звіту про виконання судового рішення підлягає задоволенню.

Відтак судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а предявлений позов частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати дії Вишгородської міської ради Київської області в наданні неповної інформації щодо генерального плану м. Вишгород протиправними.

Зобовязати Вишгородську міську раду Київської області у строк передбачений ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з часу набрання постановою законної сили, надати ОСОБА_1 на його інформаційний запит від 01 квітня 2015 року графічну і текстову складову генерального плану м. Вишгород у належному вигляді (в складі та змісті ДБН Б.1.1-15:2012).

Зобовязати Вишгородську міську раду Київської області у строк передбачений ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», з часу набрання постановою законної сили, виконати вимоги п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині розміщення генерального плану м. Вишгород на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у місцевому друкованому засобі масової інформації та у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Встановити судовий контроль за виконанням цієї постанови та зобовязати Вишгородську міську раду Київської області надати звіт про виконання постанови у строк один місяць з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя