Справа № 2-а/2312/3117/11
Суддя: Калієвський І. Д.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р. С. З. № 87
У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

13 травня 2011 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області ОСОБА_1 І. Д., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі, про перерахунок розміру пенсії працюючого пенсіонера та стягнення недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про перерахунок розміру пенсії працюючого пенсіонера та стягнення недоотриманої пенсії.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 9 вересня 2011 року позивачка, ОСОБА_2, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі з заявою про перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру у відповідності до вимог ст.ст. 40,42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№ 1058-ІУ та п/п 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

У перерахунку пенсії йому було відмовлено листом-відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі від 18.03.2011 за №3032/03, мотивуючи, що 01.01.2011 року відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікбуло проведено масовий перерахунок моєї пенсії, в результаті якого розмір її пенсії становить 826,81 грн., де основний розмір пенсії в сумі 337,14 грн., складається з урахування коефіцієнта стажу 0,40613, коефіцієнта заробітної плати 0,89376 з середньої заробітної плати по Україні за 2006 рік. Також вказано, що розрахунок її пенсії проведено із середньої заробітної плати по Україні за 2006 рік, розмір якої складає 928,81 грн., посилаючись на Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік. Але, в 2011 році вже затверджено більший показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в сумі 1982,63 гривень (одна тисяча вісімдесят дві гривні шістдесят три копійки), який має бути застосований при визначенні коефіцієнта заробітної плати при призначенні пенсії у відповідності із Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Незважаючи на це, Управління Пенсійного фонду України не проводить перерахунок з урахуванням цього показника середньої заробітної плати за 2010 рік, хоч такий перерахунок цілком конкретно обумовлений в п/п. 3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів від 28.05.08 р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Крім того, з 13.12.2001 року і по даний час вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, сплачує страхові внески до пенсійного фонду. Проте мотивацією відмови у перерахунку її пенсії як працюючому пенсіонеру у тому ж листі-відповіді Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі від 18.03.2011 за №3032/03 зазначено, що вона не працювала 2 роки, а має лише 5 місяців та 24 дні страхового стажу. Яким чином проведено ці розрахунки - її також не роз'яснено, але і тут порушуються її права. Також зовсім не роз'яснено та не враховано положення п/п 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян: якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після її призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку), з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, що продовжує працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону (1058-15), то проводиться за заявою пенсіонера перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Таким чином, її пенсія за віком після перерахунку встановлена Управлінням Пенсійного фонду України в Маньківському районі в розмірі 826,81 грн., (вісімсот двадцять шість гривень вісімдесят одна копійка), що є менше встановленого законодавством, на яку вона має право, а тому вона вимушена просити Суд зобов'язати відповідача провести належним чином перерахунок мені пенсії відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№1058 IV, п/п 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 р. №530.

Із проханням дати роз'яснення з питання застосування при перерахунку пенсії в 2009 році показника середньої заробітної плати за 2008 рік, в 2010 році показника середньої заробітної плати за 2009 рік, в 2011 році показника середньої заробітної плати за 2010 рік, а не за 2006 рік щороку, вона неодноразово зверталась до працівників Пенсійного фонду, проте її відмовляли назвати нормативні акти з вказівкою їх статей і частин, які відповідач використовував для відмови її вимог, спочатку посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.08 р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, що не відповідає змісту цієї постанови, а потім на спільний ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р. №20/0/18-09/039 та №4096/02-01 (який не тільки не є нормативно-правовим актом, відповідно зареєстрованим в Мінюсті та ніде офіційно не оприлюдненим), але й не може скасувати закони, так як це взагалі суперечить ст. 57 Конституції України та обмежує її права як громадянина України.

Відповідь, отримана нею з відмовою про перерахунок нарахованої її пенсії від Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі, є формальною відпискою. Дана відповідь не є обґрунтованою Управлінням Пенсійного фонду, а саме: в ній підтверджується, що перерахунок пенсії не виконано у відповідності ст. 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№1058 IV, не вказані посилання на норми чинного законодавства, які передбачають обов'язкове застосування показника середньої заробітної плати за 2006 рік при перерахунку пенсії в 2011 році, чим і порушені її права, передбачені ст. 57 Конституції України, відповідно до якої має право знати, які нормативні акти використовуються стосовно її прав.

Таким чином, своїми діями, відмовляючи позивачці в застосуванні при перерахунку пенсії в 2011 році показника середньої заробітної плати за 2010 рік, а застосовуючи середній показник заробітної плати за 2006 рік, Управління Пенсійного фонду порушує її права на перерахунок пенсії в законодавчо встановленому порядку. Між тим, із змісту ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№1056-ІУ витікає, що для перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунок пенсії. Адже, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого ст. 40, то відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку, відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Коригування заробітку шляхом множення коефіцієнта заробітку на показник середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, проводиться з метою осучаснення раніше отриманого заробітку, тобто приведення його до сьогоднішнього дня. Якщо для перерахунку пенсії подається заробітна плата за 2010 рік, то коригування цієї заробітної плати на показник середньої заробітної плати за 2006 рік втрачає позитивне соціальне значення. У такому випадку осучаснення заробітку не відбувається, а навпаки провадиться його штучне зниження.

Крім того, в п/п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянтільки підтверджується застосування показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2010 рік: З (у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону України № 105 8-ІV продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш, як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 ЗУ (1058-15), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону (1058-15) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому за період, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону (1058-15). А отже, відповідно до змісту цієї норми частини четвертої ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняповерненню підлягають не тільки суми пенсії, які були призначені але не виплачені, а й ті суми, які мали бути призначені пенсіонерові.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду грубо порушує захищені Конституцією України її права на законний перерахунок пенсії, як працюючому пенсіонеру з урахуванням показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2010 рік.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частина 5 ст. 4 Цивільного кодексу України визначає, що інші органи влади України можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Також слід зауважити, що Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно, є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, якій діяв у часі раніше. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана ВРУ, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до положень Конституції України (254к/96-ВР) (далі Конституція): Україна проголошена демократичною, соціальною, правовою державою (ст. 1 Конституції), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права та свободи, та їх гарантії визначають зміст і направленість діяльності держави, а утвердження забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави (ч. 2 ст. З Конституції);

Права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21 Конституції), конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ч. 2 ст. 22 Конституції) зміст та обсяги існуючих прав та свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони (ч. 3 ст. 22 Конституції), конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64 Конституції) і вказано вичерпний перелік таких випадків, а саме - в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод, які не можуть бути обмежені за будь-яких обставин.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава, окремими законами України, встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, і юридичними особами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають дотримуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри до держави, легітимності, що закономірно призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Пенсійний фонд України був і залишається центральним органом виконавчої влади й у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, Указами Президента України та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 24.10.02 №1261, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією. Управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Фонду, підвідомчими відповідно головних управлінь Фонду областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом із цими управліннями утворюють систему органів Фонду. Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, наказами ПФУ та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, Положенням про Пенсійний фонд України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.09 №1261, постановами правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затверджених Постановою Пенсійного фонду від 15.02.08 №5-5.

Отже, в зв'язку з недодержанням відповідачем вимог ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№1058 IV та п/п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.25.08 р. №530 неправомірними діями відповідача мені не нарахована та сплачується в повному обсязі пенсія, яку вона заробила.

У разі необхідності та на вимогу Суду - усі інші наявні докази та пояснення будуть надані нею у судовому засіданні, хоча п. 2 ст. 71 КАС України, передбачено: В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактично працюючи з 2001 року на пенсії, вона набула право на перерахунок та виплату пенсії за цей період, де мав би застосовуватись відповідний показник середньої заробітної плати працівників, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов поданий відповідно до вимог викладених в ст. ст. 105, 106 КАС України, справа підсудна суду, підстав для закриття справи і залишення її без розгляду не має, справа підлягає розгляду на попередньому судовому засіданні.

Керуючись ст. 107 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по справі №2-а/2312/3117/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі про перерахунок розміру пенсії працюючого пенсіонера та стягнення недоотриманої пенсії і призначити її до попереднього судового розгляду на 18 травня 2011 року на 9 год. 05 хв. в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.

Представнику Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі подати до 18 травня 2011 року письмові заперечення проти адміністративного позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1