Справа № 162/824/15-а 2-а/162/1255/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 р. Справа № 876/6395/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - УПФ України в Любешівському районі Волинської області) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання УПФ України в Любешівському районі Волинської області провести нарахування та виплату доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням набутого понаднормового стажу роботи до пенсії, що підлягає збільшенню на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом стаж для чоловіків 20 років в межах строку позовної давності.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 28.04.2015 року позов задоволений частково, визнано протиправними дії УПФ України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати УПФ України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 28 квітня 2015 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач - УПФ України в Любешівському районі Волинської області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що на момент призначення позивачу пенсії і до проведення її перерахунку за заявою останнього пенсію було призначено із врахуванням вимог ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , у зв'язку із введенням в дію з 01 січня 2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок перерахунку змінився. Зокрема з 12 січня 2005 року встановлено доплату за понаднормовий стаж шляхом збільшення розміру пенсії на один відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків; також його приписи поширюються на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності вищезазначеним Законом. За таких обставин підвищення до пенсії позивача за понаднормовий стаж повинні здійснюватися відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування».

Клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої встановлено, що позивач є потерпілим Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Волинською обласною державною адміністрацією 03.01.1994 року, з 13 квітня 2009 року йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії та має право на пільги визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема на збільшення заробітку на 1% за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75% відповідно до ч.2 ст. 56 цього Закону.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п.13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.56 вказаного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналізуючи вказану норму Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів зауважує, що збільшення пенсії встановлюється у відсотку до заробітку. Тому, для застосування цієї норми Закону істотне значення має та обставина, який саме заробіток обраний для нарахування пенсії, так як зокрема ст. 57 вказаного Закону визначено за який час може бути обрано заробіток для обчислення пенсії за бажанням того, хто звернувся за пенсією.

Норма ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нерозривно пов'язана із обранням заробітку для нарахування пенсії відповідно до ст.57 вказаного Закону, оскільки є істотним чи було взято для нарахування пенсії заробіток за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення (чи ще більш короткі строки, визначені цією статтею Закону) або ж було взято заробіток відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В цій частині визначення пенсійної виплати має зберігатися системність підходу: застосування для нарахування підвищення пенсії за страховий стаж норм того Закону, за яким обрано заробіток для нарахування основної пенсії, так як підвищення пенсії за страховий стаж пов'язане із заробітком, з якого нараховано пенсію.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст.56 цього Закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з ч.2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС України. Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розпорядження УПФ України в Любешівському районі Волинської області про перерахунок пенсій від 01.12.2013 року, виплата позивачу пенсії здійснюється на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується, зокрема, шифром виду пенсії у розпорядженні, а саме: шифр «150».

Таким чином, оскільки виплата позивачу пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то і збільшення розміру пенсії повинно бути проведене у розмірах, встановлених цим Законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при визначенні розміру доплати до пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року у справі № 162/824/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

І.О. Яворський