Справа № 2-а-4422/11
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-4422/11

13 вересня 2011 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді : Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення щодо невиплати в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення та зобовязання виплатити недоплачену допомогу відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007-2010 роки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА про зобовязання дорахувати та виплатити йому недоплачені щорічні одноразові виплати, належні йому, як особі зі статусом ліквідатора наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 1 категорії за 2007-2011 роки.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії і інвалідом 2 групи і перебуває на обліку в Богородчанському управлінні праці і соціального захисту населення. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічно йому повинна виплачуватись разова допомога в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Всупереч вимог даного положення закону допомога за 2007-2010 року виплачувалась у меншому розмірі. 12.11.2011 року звернувся із заявою до відповідача про виплату належної допомоги, однак у задоволенні заяви було відмовлено. Тому, просив визнати дії щодо невиплати в належному розмірі щорічної допомоги неправомірними і зобовязати відповідача дорахувати і виплатити належні кошти за 2007-2011 роки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вказав, що за 2011 рік щорічна допомога йому ще не виплачувалась, але передбачає, що буде виплачена у меншому, ніж передбачено законом розмірі, тому просив позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що позивач дійсно має право на пільги встановлені законодавством для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалід 2 групи і перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення з грудня 2007 року. Щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік йому виплачувалась органами соцзахисту за місцем попереднього обліку. В 2008-2010 роках допомога йому виплачувалась у межах бюджетних асигнувань на такі виплати у розмірі 120 грн., як то передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року. За 2011 рік щорічна допомога ще не виплачувалась, і буде виплачена до кінця поточного року. Стосовно заявлених позовних вимог за 2007-2010 роки наполягали на застосуванні ст.100 КАС України. Просили в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії А №094743 від 30.06.1999 року є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та інвалідом 2 групи.

Право позивача на одержання щорічних виплат на оздоровлення відповідачем не оспорюється, тому на підставі ст.72 ч.3 КАС України доказуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення інвалідам II групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Встановлено, що у 2007 році ОСОБА_1 став на облік в управління праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА лише в грудні і виплату такої допомоги в Богородчанському УПСЗН не отримував.

Протягом 2008-2010 років ОСОБА_1 отримав щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 грн.

Погодитись з правильністю нарахування належних позивачу суд не може з таких міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-29/2007 від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема неконституційними визнано і норми ст.71, якою зупинено на 2007 рік дію абзаців другого, третього, четвертого, пятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Аналогічно не конституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 визнано зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI. Таким чином, судом встановлено, що протягом 2008-2010 року Богородчанське УПСЗН виплачуючи позивачу щорічну допомогу у розмірі 120 грн. не дотримувалось вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Проте, заявлені вимоги про зобовязання перерахувати та виплатити недоплачену допомогу за 2007-2010 роки задоволенню не підлягають, оскільки ст.99 КАС України встановлено 6-ти місячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Оскільки позивач звернулась до суду серпні 2011 року, то суд вважає, що ним пропущено строк звернення з адміністративним позовом за захистом порушеного права. При цьому посилання позивача на те, що зміни в законодавство вносились не з його волі чи вини і причина пропуску строку звернення до суду є поважною не можуть бути визнані судом обґрунтованими. Законних підстав для поновлення строку звернення до суду немає.

Оскільки строк виплати допомоги за 2011 рік не настав, то вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.162-163 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст.159, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення щодо невиплати в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення та зобовязання виплатити недоплачену допомогу за 2007-2011 роки - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлено 21.09.2011 року.

Суддя Богородчанського

районного суду ОСОБА_2