Справа № 6а/0523/147/12
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року К/9991/81260/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М., Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_4 про невиконання постанови Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року по справі № 6а/0523/147/2012

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

(далі - Управління)

про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати неправомірними дії Управління щодо невиконання постанов Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року про перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2010 року, зобов'язати відповідача виконати зазначені судові рішення, визначити спосіб, строки і порядок виконання судових рішень та зобов'язати Управління виплатити донараховану суму пенсії.

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 грудня 2012 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга у даній справі за розглядом судами пунктів 1 та 2 заяви ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року по справі № 2а-8752/10/0523 позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови з 1 січня 2009 року перерахувати позивачу пенсію згідно статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_4 з 1 січня 2009 року перерахунок пенсії згідно статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням за грудень 2008 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року рішення суду першої інстанції замінено в частині визначення дати з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, а саме слова «з 1 січня 2009 року змінено «з 1 січня 2010 року». В іншій частині постанову Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року залишено без змін.

Частиною 9 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати неправомірними дії Управління щодо невиконання постанов Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року про перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2010 року, зобов'язати відповідача виконати зазначені судові рішення.

На обґрунтування заяви, поданої в порядку статті 267 КАС України, позивач зазначив, що вказаними судовими рішеннями Управління зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивачу з 1 січня 2010 року. Позивач 9 березня 2011 року направив виконавчий лист до ДВС Головного управління юстиції в Донецькій області, проте судові рішення відповідачем не виконано та не проведено перерахунку пенсії позивача.

Судами встановлено, що на виконання рішення та на підставі виконавчого листа №2а-8752/10/0523 Управлінням здійснено ОСОБА_4 перерахунок пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням за період з 1 січня 2010 року по 22 липня 2011 року у розмірі 23118,15 грн., що підтверджується наданим розрахунком та листом прокуратури Донецької області за результатами розгляду скарги позивача на дії державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Донецькій області по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з повним виконанням судового рішення про перерахунок пенсії позивачу (а.с.97, 109).

Відповідно до частини 10 статті 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Таким чином, суди встановивши, що судове рішення, яким відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, Управлінням виконано, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність факту невиконання з боку відповідача постанов Київського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2010 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Що стосується вимоги пункту 3 заяви ОСОБА_4 від 15 серпня 2012 року про зобов'язання Управління виплатити донараховану суму пенсії, суд касаційної інстанції дійшов висновку що ухвала Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року в цій частині підлягають скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 3 цього ж Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 2 статті 17 КАСУ визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Із заяви позивача вбачається, що він звернувся до суду вимогою про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області коштів, тобто з вимогою, яка повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Компетенція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 157, п. 1 ч. 5 ст. 214, 221, 222, 223, 228, 230, 231, ч. 10 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року в частині розгляду пунктів 1 та 2 заяви ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року скасувати в частині відмови у задоволенні пункту 3 заяви ОСОБА_4 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити донараховану суму пенсії, в цій частині провадження закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Заїка М.М.

Олексієнко М.М.