Справа № 2-а-3985/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3985/ 2011 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2011 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії, доплат і компенсації

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. У позовній заяві зазначав, що він є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку у відповідача, де отримує нараховану ним додаткову пенсію та доплату за проживання на радіоактивно забрудненій території, як непрацюючий пенсіонер, а також у зв*язку із смертю годувальника отримує щомісячну компенсацію згідно ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», також є дитиною війни і отримує щомісячну доплату, передбачену ст.. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни», при чому у розмірах, менших, ніж передбачено вказаними Законами.

Відмову відповідача у проведенні перерахунку йому додаткової пенсії, доплат та компенсації позивач вважає неправомірною, оскільки вона суперечить вимогам ст. 39, 51, 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як її розмір має бути не меншим 15% мінімальної пенсії за віком щомісяця ( додаткова пенсія), доплати, як непрацюючому пенсіонеру однієї мінімальної заробітної плати, компенсації за втрату годувальника - 50% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни 30% мінімальної пенсії за віком.

Тому позивач просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати зробити відповідний перерахунок з 01.09.2010 року, з подальшим перерахунком згідно чинного законодавства, у позові просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача позов не визнав, подав суду заперечення, у якому просив розглядати справу без його участі, застосувавши строк позовної давності, передбачений ст. 99 КАС України.

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням. Крім того, він є особою, яка у звязку із смертю годувальника отримує компенсацію у звязку із його втратою, як непрацюючий пенсіонер отримує доплату за проживання на радіоактивно забрудненій території, та доплату, як дитина війни.

Згідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до 4 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач у запереченні посилається на те, що при нарахуванні і виплаті пенсії вони керуються чинними постановами КМ України, а також на те, що вони не є належним відповідачем у справі.

Розмір додаткової пенсії, визначений постановами КМ України суперечить вимогам ст. 51 Закону та іншим нормативним актам, оскільки на момент звернення згідно наданої відповідачем довідки її розмір становить 37,50 грн.

Позивач, перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, крім того отримує компенсацію за втрату годувальника відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої є значно нижчим, ніж передбачено Законом (75 грн.).

Відповідно до ст. 52 Закону щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї , який був на його утриманні, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Крім того, позивач відноситься до категорії дитина війни, так як народився 23.12.1937 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01.01.2006 р.), проте відповідач виплачує щомісяця лише 49,80 грн.

Позиція відповідача грунтується виключно на Постановах Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визначається і діє принцип верховенства права, ОСОБА_2 України має вищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України та повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України -є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 ОСОБА_2 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений ОСОБА_2 України та Законами України.

Статтю 113 ОСОБА_2 України передбачено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується ОСОБА_2 України та Законами України.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, за необхідне застосувати саме норму Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 46 ОСОБА_2 України мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум, ст.ст. 17, 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії наголошують, що мінімальна пенсія за віком є державною гарантією і вона визначається виключно законом України.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4.

Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, для позивача, який є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії розмір додаткової пенсії та компенсації у звязку із втратою годувальника, повинен розраховуватися, виходячи з прожиткового мінімуму, які втратили працездатність в розмірі, передбаченому ст. 51, 52 зазначеного вище Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.10.2010 року.

Тому дії відповідача є незаконними у призначенні, перерахунку, сплаті пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом.

Щодо позовних вимог, що ґрунтуються на ст. 39 Закону, доплата за проживання на радіоактивно забрудненій території в с. Димарка Іванківського району, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, проводяться відповідачем у значно менших розмірах, ніж передбачено статтею, а саме 5 грн. 20 коп. щомісяця, в той час як норма Закону передбачає виплату у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісяця. Тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити також за вказаний вище період.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у майбутньому сплачувати основну та додаткову пенсію відповідно до наведених норм Закону, суд вважає, безпідставними, оскільки такий спосіб захисту порушеного права, як зобов`язання вчинити певні юридичні дії у майбутньому не передбачений чинним законодавством України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 8, 19, 22, 46, 48, 152 ОСОБА_2 України, ст. 14, 49, 39, 51, 52, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 79, 122, 161-163, 256 ч.2 п.1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дій управління пенсійного фонду в Іванківському районі Київської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії і доплати, за проживання на радіоактивно забрудненій території, компенсації за втрату годувальника, доплати як дитині війни, у розмірах передбачених Законами, неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1 з 01.10.2010 року перерахунок та виплатити перераховані суми додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1 з 01.10.2010 року, перерахунок та виплатити доплату, виходячи з розміру однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Іванківському районі Київської здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.10.2010 року компенсації за втрату годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вже виплачених сум та стягнути перераховані кошти.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Іванківському районі Київської здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.10.2010 року доплати як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вже виплачених сум та стягнути перераховані кошти.

Допустити у справі негайне виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного Адміністративного суду через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: