Справа № 557/1247/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року К/800/65497/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Стародуба О.П., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року по справі № 557/1247/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області (далі - Управління)

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 24 березня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії Управлінням не було враховано до заробітку для обчислення пенсії отримані позивачем в період роботи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань.

При зверненні до відповідача, ОСОБА_4 отримала відмову у перерахунку розміру пенсії згідно нової довідки від 17 вересня 2014 року №5533/09, виданої Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про складові заробітної плати, з урахуванням усіх видів виплат на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог є обґрунтованими з огляду на те, що на вказані види виплат нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 28 травня 2013 року №21-97а13 та від 4 березня 2014 року №21-3а14.

Посилання Управління в касаційній скарзі на те, що судами не правильно застосовано положення статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо застосування цієї норми в редакції чинній станом на 1 травня 2014 року, згідно якої пенсія державного службовця призначається в розмірі 70% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є безпідставними, оскільки пенсія позивачу була призначена з 4 вересня 2010 року, а тому застосуванню підлягає редакція Закону, чинна на цей момент.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року по справі № 557/1247/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Стародуб О.П.

Штульман І.В.