Справа № 826/3745/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3745/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача-1 Гріцишиної М.С., представника позивачів 2-6 Севостьянова С.С.представника відповідача Усачової А.І., представника Міністерства юстиції України Калітенко Д.О., представника ТОВ «Смілаенергопромтранс» Муравського С.П., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ПАУЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Новоазовський», Приватного акціонерного товариства «Вітряний парк Очаківський», Виробничо-енергетичного об'єднання «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Лутугинський» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Державне підприємство «Енергоринок», Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про визнання незаконною постанови, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2015 Адміністративні позови Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Новоазовський», Приватного акціонерного товариства «Вітряний парк Очаківський», Виробничо-енергетичного об'єднання «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Краснодонський» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Лутугинський» задоволено повністю, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ПАУЕР» задоволено частково.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права в умовах неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та за невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВІНД ПАУЕР», ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський», ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ», ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» та ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» здійснюють діяльність на ринку електричної енергії та є постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, що підтверджується відповідними ліцензіями на виробництво електричної енергії, що видані НКРЕКП.

Відповідно до пункту 1 постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію», дію якого зупинено, установлено «зелені» тарифи на електричну енергію, вироблену суб'єктами господарювання на об'єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, згідно з додатком, у тому числі: для ТОВ «ВІНД ПАУЕР» (1-65 черги Ботієвської ВЕС), ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ» (1-17, 19-24 черги та ВЕУ N FL 816 і N FL 817 Новоазовської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» (1-8 пускові комплекси Краснодонської ВЕС-1), ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» (1-10 пускові комплекси Лутугинської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський»: Очаківська ВЕС (1-5 черги Дмитрівського вітрополя) Тузлівська ВЕС, на рівні 385,07 коп/кВт·год (без ПДВ); для ТОВ «Смілаенергопромтранс» (1 та 2 пускові комплекси Смілянської ТЕЦ) на рівні 421,74 коп за кВт/год (без ПДВ).

Разом з тим, постановою НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №493 «Про зупинення дії пункту 1 постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 та встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію в рамках тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії» (далі - Постанова №493) відповідно до Законів України «Про електроенергетику» та «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», Указу Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Порядку вжиття тимчасових надзвичайних заходів з подолання наслідків тривалого порушення нормальної роботи ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року №372, розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №36-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії» та листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26 лютого 2015 року №01/32-0460 постановлено:

1. Зупинити дію пункту 1 постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію»;

2. Установити «зелені» тарифи на електричну енергію, вироблену суб'єктами господарювання на об'єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, згідно з додатком;

3. Ця постанова набирає чинності з 01 березня 2015 року і діє до дня втрати чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №36-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії».

Додатком до наведеної постанови НКРЕКП встановлено «зелені» тарифи на електричну енергію, вироблену суб'єктами господарювання на об'єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, у тому числі для позивачів та ТОВ «Смілаенергопромтранс», а саме: для ТОВ «ВІНД ПАУЕР» (1-65 черги Ботієвської ВЕС), ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ» (1-17, 19-24 черги та ВЕУ N FL 816 і N FL 817 Новоазовської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» (1-8 пускові комплекси Краснодонської ВЕС-1), ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» (1-10 пускові комплекси Лутугинської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський»: Очаківська ВЕС (1-5 черги Дмитрівського вітрополя) Тузлівська ВЕС, на рівні 192,54 коп. за кВт/год (без ПДВ); для ТОВ «Смілаенергопромтранс» (1 та 2 пускові комплекси Смілянської ТЕЦ) на рівні 210,87 коп. за кВт/год (без ПДВ).

Позивачі вважають незаконною оскаржувану постанову, у зв'язку з тим, що вона не відповідає нормам Законів України «Про електроенергетику» та «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», оскільки «зелений» тариф не може бути меншим від фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу, який встановлюється на кожну дату встановлення роздрібних цін для споживачів, однак відповідачем фактично зменшено «зелений» тариф, встановлений Законом України «Про електроенергетику»; посилання в оскаржуваній постанові на рішення Кабінету Міністрів України щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії та лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України є необґрунтованим, так як рішення Кабінету Міністрів України не можуть змінювати встановлені законом положення щодо порядку та розміру перегляду «зеленого» тарифу, а лист Міністерства не є обов'язковим для врахування документом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачів 2-6 та часткове задоволення позову позивача-1.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» № 575/97-ВР від 16.10.1997 ( далі - Закон №575/97-ВР) «зелений» тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблена лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Згідно з ч. 1 ст. 171 Закону №575/97-ВР «зелений» тариф встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах) з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за умови виконання вимог щодо місцевої складової, передбачених цим Законом.

Частиною 3 наведеної статті передбачено, «зелений» тариф встановлюється для кожного суб'єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об'єкта електроенергетики (або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 Закону №575/97-ВР, «зелений» тариф для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії вітру, встановлюється на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року, помноженого на коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з енергії вітру.

Згідно з ч.ч. 15 та 16 названої статті, фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для суб'єктів господарювання встановлюється шляхом перерахування у євро «зеленого» тарифу, розрахованого за правилами цього Закону, станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на зазначену дату.

«Зелений» тариф не може бути менший за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується у національну валюту за офіційним валютним курсом Національного банку України на таку дату.

З аналізу вище наведених норм вбачається, що відповідач наділений повноваженнями на встановлення «зеленого» тарифу на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, для кожного суб'єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об'єкта електроенергетики. При цьому, «зелений» тариф не може бути менший за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується у національну валюту за офіційним валютним курсом Національного банку України на таку дату.

Згідно з пунктом 1.8 Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу для суб'єктів господарської діяльності, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 02 листопада 2012 року №1421 (далі - Порядок №1421), при встановленні «зеленого» тарифу на розрахунковий місяць для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, за умови, якщо:

NЄВРО.ХХ.ХХ.ХХХХ / NЄВРО.01.01.2009 > 1

застосовується така формула:

ВТАРИФ.РОЗР.МІС. = ВТАРИФ.01.01.2009 х NЄВРО.ХХ.ХХ.ХХХХ/N ЄВРО.01.01.2009

де:

ВТАРИФ.РОЗР.МІС. - «зелений» тариф на розрахунковий місяць, коп/кВт·год;

ВТАРИФ.01.01.2009 - «зелений» тариф, розрахований згідно з Законом, станом на 1 січня 2009 року, коп/кВт·год;

NЄВРО.ХХ.ХХ.ХХХХ - офіційний курс гривні щодо курсу євро, офіційно встановленого Національним банком України станом на дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів на розрахунковий місяць, грн.;

NЄВРО.01.01.2009 - офіційний курс гривні щодо курсу євро, офіційно встановленого Національним банком України станом на 1 січня 2009 року, який складав 10,855460 грн. за 1 євро.

Порядок розрахунку єдиних роздрібних тарифів на електричну енергію, що відпускається для кожного класу споживачів, крім населення, населених пунктів та зовнішнього освітлення, на території України, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 26 серпня 2005 року №707 (далі - Порядок №707), передбачає щомісячний розрахунок та затвердження роздрібних тарифів за встановленою процедурою.

Так, роздрібний тариф на березень 2015 року був встановлений відповідачем постановою від 26 лютого 2015 року №224 «Щодо встановлення на березень 2015 року роздрібних тарифів на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України», тому фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу на березень 2015 року, встановлюється з розрахунку офіційного курсу гривні щодо євро саме на 26 лютого 2015 року.

Так, станом на 26 лютого 2015 року офіційний курс гривні щодо євро, встановлений Національним банком України, становив 34,049545 грн. за 1 євро, а станом на 01 січня 2009 року - 10,855460 за 1 євро.

Отже, курс євро по відношенню до гривні станом на дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів на розрахунковий місяць більше офіційного курсу євро станом на 1 січня 2009 року.

Тому, умова до застосування формули перерахунку «зеленого» тарифу виконується на підставі наступних розрахунків: 34,049545 (курс євро на 26 лютого 2015 року) / 10,855460 (курс євро на 01 січня 2009 року) = 3,1366285 грн/кВт·год або 313,66285 коп/кВт·год.

Таким чином, фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу на березень 2015 року складає 313,66285 коп/кВт·год.

Згідно з додатком до постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 встановлено розміри «зеленого» тарифу для ТОВ «ВІНД ПАУЕР» (1-65 черги Ботієвської ВЕС), ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ» (1-17, 19-24 черги та ВЕУ N FL 816 і N FL 817 Новоазовської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» (1-8 пускові комплекси Краснодонської ВЕС-1), ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» (1-10 пускові комплекси Лутугинської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський»: Очаківська ВЕС (1-5 черги Дмитрівського вітрополя) Тузлівська ВЕС, на рівні 385,07 коп/кВт·год (без ПДВ); для ТОВ «Смілаенергопромтранс» (1 та 2 пускові комплекси Смілянської ТЕЦ) на рівні 421,74 коп за кВт/год (без ПДВ).

Тобто, зі змісту даного додатку до постанови вбачається, що розмір «зеленого» тарифу розраховано правомірно з урахуванням розміру наведеного вище фіксованого мінімальний розміру «зеленого» тарифу.

Разом з тим, постановою НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №493 зупинено дію пункту 1 постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 (щодо встановлення «зеленого» тарифу згідно з додатком) та встановлено «зелені» тарифи для ТОВ «ВІНД ПАУЕР» (1-65 черги Ботієвської ВЕС), ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ» (1-17, 19-24 черги та ВЕУ N FL 816 і N FL 817 Новоазовської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» (1-8 пускові комплекси Краснодонської ВЕС-1), ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» (1-10 пускові комплекси Лутугинської ВЕС), ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський»: Очаківська ВЕС (1-5 черги Дмитрівського вітрополя) Тузлівська ВЕС, на рівні 192,54 коп. за кВт/год (без ПДВ); для ТОВ «Смілаенергопромтранс» (1 та 2 пускові комплекси Смілянської ТЕЦ) на рівні 210,87 коп. за кВт/год (без ПДВ).

Тобто, фактично даною постановою відповідач встановив виробникам електроенергії «зелені» тарифи менші, від фіксованого мінімальний розміру «зеленого» тарифу, який, як зазначено вище складає 313,66285 коп/кВт·год.

Правомірність прийняття такого рішення відповідач мотивує наступним.

Відповідно до пп. 1 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №36-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії» (далі - Розпорядження №36-р) з метою забезпечення надійної, безперебійної (стабільної) роботи об'єднаної енергетичної системи України, запобігання аварійним ситуаціям та пошкодженню електроенергетичних установок, їх елементів та споруд Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства енергетики та вугільної промисловості щодо вжиття на ринку електричної енергії таких тимчасових надзвичайних заходів: Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за зверненням Міністерства енергетики та вугільної промисловості - забезпечення коригування тарифів на виробництво електричної енергії, зокрема виробникам, які працюють за ціновими заявками (шляхом встановлення обмеження граничної ціни системи, показників, що використовуються для визначення цін за маневреність та робочу потужність тощо), та величин «зеленого тарифу».

З урахуванням наведеного та на підставі листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26 лютого 2015 року №01/32-0460 (далі - Лист №01/32-0460) щодо зменшення тарифів на відпуск електричної енергії сонячними електростанціями на 55% та на відпуск електричної енергії вітровими електростанціями, малими ГЕС та іншими виробниками з альтернативних джерел на 50%, відповідачем прийнято оскаржувану постанову.

Однак, колегія суддів з таким рішенням відповідача погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» у разі тривалого порушення нормальної роботи ринку електричної енергії внаслідок виникнення аварійних ситуацій в об'єднаній енергетичній системі України, викликаних пошкодженням електроенергетичних установок, їхніх елементів, споруд, або внаслідок надзвичайних ситуацій Кабінет Міністрів України має право приймати рішення щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів із подолання наслідків такої ситуації відповідно до затвердженого ним порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» надзвичайні заходи, зокрема, можуть передбачати: 1) обмеження цін на ринку електричної енергії; 2) встановлення особливих умов купівлі-продажу електричної енергії; 3) встановлення учасникам ринку обов'язкових вимог щодо виробництва, постачання та купівлі-продажу електричної енергії; 4) встановлення особливих умов експорту або імпорту електричної енергії.

Частинами 3 та 4 названої статті передбачено, що рішення щодо вжиття надзвичайних заходів на ринку електричної енергії приймається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в електроенергетичному комплексі, або національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, щодо виникнення порушення нормальної роботи ринку електричної енергії за результатами моніторингу ринку електричної енергії.

Надзвичайні заходи на ринку електричної енергії можуть вживатися на період, що не перевищує один місяць. Кабінет Міністрів України має право прийняти рішення про продовження терміну дії вжитих надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, але не більше ніж на один місяць.

З аналізу наведених норм вбачається, що Кабінет Міністрів України, в разі необхідності, наділений правом приймати рішення про вжиття надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, зокрема, у вигляді обмеження цін на ринку електричної енергії та встановлення особливих умов купівлі-продажу електричної енергії за результатами моніторингу ринку електричної енергії. При цьому, варто звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення такого моніторингу у підтвердження необхідності зниження «зеленого» тарифу.

Частина 18 ст. 171 Закону №575/97-ВР встановлює, що держава гарантує закріплення на законодавчому рівні на весь строк застосування «зеленого» тарифу вимог щодо закупівлі всієї електроенергії, виробленої на об'єктах електроенергетики, у тому числі введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), що використовують альтернативні джерела енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), і не проданої за договорами безпосередньо споживачам або енергопостачальним компаніям, за встановленим «зеленим» тарифом, а також щодо розрахунків за таку електроенергію в повному обсязі, у встановлені строки та грошовими коштами у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України спрямовує свою діяльність на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України.

Враховуючи наведене, та з огляду на пріоритетність законів над нормативно-правовими актами, суд апеляційної інстанції вважає, що Розпорядження №36-р Кабінету Міністрів України, не може змінювати та не змінювало встановленні Законом України «Про електроенергетику» мінімальні розміри «зеленого» тарифу.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що вказівка у Розпорядженні №36-р про необхідність коригування величин «зеленого» тарифу не означає його зменшення до рівня, нижчого від фіксованого мінімальний розміру «зеленого» тарифу та не означає коригування самого фіксованого мінімальний розміру «зеленого» тарифу.

Посилання відповідача на лист №01/32-0460, як на підставу для зниження «зеленого» тарифу за Постановою №493, є безпідставним у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України №382/2011 від 6 квітня 2011 року, у Міненерговугілля України відсутні повноваження щодо визначення розміру «зеленого» тарифу.

При цьому, згідно з п. 8 вказаного положення, Міненерговугілля України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Таким чином, лист №01/32-0460 не є рішенням органу виконавчої влади, не відносяться до регуляторних актів, носить рекомендаційний характер та не може бути підставою для зменшення законодавчо встановленого фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу.

Враховуючи викладене, при перегляді розміру «зеленого» тарифу слід в першу чергу керуватися саме нормами Закону України «Про електроенергетику», а тому наведені Розпорядження №36-р та лист №01/32-0460 не є підставами для зниження розміру «зеленого» тарифу нижче фіксованого мінімальний розміру «зеленого» тарифу.

Не зважаючи на це, відповідач, дійсно, повинен у своїй діяльності керуватися та використовувати зазначені документи, однак при цьому залишатись в рамках закону.

Таким чином, колегія суддів наголошує на тому, що відповідач уповноважений змінювати розмір «зеленого» тарифу, однак при цьому, не має права встановлювати його у розмірі меншому, ніж фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, як то зазначено ч. 16 ст. 171 Закону №575/97-ВР.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №493.

Разом з тим, 10 червня 2015 року позивачі 1, 2, 3, 4 та 11 червня 2015 року позивачі 5 та 6 подали до суду доповнення до позовної заяви, в яких, посилаючись на норми статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України, додатково до раніше заявлених позовних вимог просили: зобов'язати НКРЕКП розглянути питання щодо внесення змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення ДП «Енергоринок» перерахувань позивачам, як виробникам електричної енергії з альтернативних джерел, додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої цими позивачами за договорами електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕКП №493 «Про зупинення дії пункту 1 постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 та встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію в рамках тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії» від 27 лютого 2015 року, та вартістю фактично проданої позивачами за договорами електроенергії, за «зеленим» тарифом, який було встановлено постановою НКРЕКП №492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію» від 27 лютого 2015 року, та за наслідками розгляду прийняти рішення.

Суд першої інстанції, відхиляючи вказані позовні вимоги, у зв'язку з тим, що вони були заявлені після початку розгляду справи по суті, дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, метою здійснення продажу електроенергії за «зеленим» тарифом, між позивачами та ДП «Енергоринок» укладено наступні договори: №9270/2 від 26 грудня 2012 року, №7074/04 від 09 червня 2011 року, №8017/02 від 25 січня 2012 року, №5745/01 від 27 жовтня 2009 року, №9876/02 від 28 серпня 2013 року та №10383/17 від 04 квітня 2014 року, погоджені Національної комісією, що здійснює регулювання у сфері енергетики.

За умовами вказаних договорів позивачі зобов'язуються продавати, а ДП «Енергоринок» зобов'язується купувати електроенергію, вироблену позивачами, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 2.3 - 2.5 договорів на продаж електроенергії, укладених між позивачами та ДП «Енергоринок», тариф з продажу виробленої позивачами електроенергії з альтернативних джерел визначається наступним чином: величину тарифу встановлює Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики, у національній валюті; Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики встановлює тариф на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року помноженого на коефіцієнт 2,1 (коефіцієнт відповідно до Закону України Закону України «Про електроенергетику»); величина тарифу на електроенергію, яку продають позивачі, не може бути меншою за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується в національну валюту за офіційним валютним курсом Національного банку України на таку дату; фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для позивачів встановлюється шляхом перерахування в євро величини «зеленого» тарифу, розрахованого відповідно до положень договорів; вартість електричної енергії, купленої ДП «Енергоринок» у позивачів в розрахунковому місяці визначається на підставі тарифу та фактичних обсягів купленої електроенергії.

Згідно з пп. 5.5.2 п. 5.5 договорів, укладених позивачами з ДП «Енергоринок», останній зобов'язаний здійснювати оплату позивачам відповідно до алгоритму розподілу коштів ОРЕ.

Таким чином, за договорами між позивачами та ДП «Енергоринок» встановлено, що вартість електричної енергії визначається на підставі «зеленого» тарифу, перерахованого НКРЕКП, при цьому оплата здійснюється відповідно до алгоритму розподілу коштів ОРЕ.

Згідно з ст. 15 Закону №575/97-ВР, купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Оптовий ринок електричної енергії України зобов'язаний купувати у суб'єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, всю електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, за «зеленим» тарифом незалежно від величини встановленої потужності чи обсягів її відпуску.

Відповідно до ч. 18 ст. 171 Закону №575/97-ВР, держава гарантує закріплення на законодавчому рівні на весь строк застосування «зеленого» тарифу вимог щодо закупівлі всієї електроенергії, за встановленим «зеленим» тарифом, а також щодо розрахунків за таку електроенергію у повному обсязі, у встановлені строки та грошовими коштами у порядку, встановленому законом.

Алгоритм оптового ринку електричної енергії - це порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (ст. 1 Закону №575/97-ВР).

Частиною 3 ст. 151 Закону №575/97-ВР встановлено, що кошти поточних рахунків із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, перераховуються згідно з алгоритмом оптового ринку електричної енергії виключно на: поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії; поточний рахунок підприємства, яке здійснює розподіл електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами; поточний рахунок енергопостачальника; поточний рахунок із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості оптового постачальника електричної енергії.

Алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії визначено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики від 21 грудня 2011 року №2.

Порядок використання коштів Оптового ринку визначається Інструкцією, яка є Додатком №4 до Договору між членами оптового ринку електричної енергії.

У відповідності до пункту 10.1.1. вказаної інструкції, всі запропоновані зміни до Алгоритму Оптового ринку мають відповідати Закону України «Про електроенергетику», встановлюються і затверджуються відповідною постановою НКРЕ. НКРЕ відповідно до Закону України «Про електроенергетику» має право вносити зміни до Алгоритму Оптового ринку самостійно без погодження з іншими органами.

З аналізу наведених норм вбачається, що для забезпечення виконання встановлених у державі гарантій щодо оплати виробленої енергії за «зеленим тарифом», відповідач має право вносити зміни до алгоритму оптового ринку електричної енергії.

Зниження розміру «зеленого» тарифу на березень 2015 року, у зв'язку із прийняттям оскаржуваної постанови, призвело до недоотримання позивачами повної оплати за вироблену електричну енергію, унеможливило виконання належним чином встановлених державою гарантій для виробників електроенергії з альтернативних джерел відповідно до норм Закону №575/97-ВР та зобов'язань ДП «Енергоринок» за договорами на постачання електричної енергії, укладеними з позивачами.

Враховуючи наведене, визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови відповідача не поновить порушені права позивачів, оскільки повернення коштів, які позивачі втратили у зв'язку з її прийняттям, не відбудеться.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відновлення порушених прав позивачів, у зв'язку із прийняттям оскаржуваної постанови, є можливим шляхом внесення НКРЕКП змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії стосовно здійснення ДП «Енергоринок» перерахувань позивачам додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачами електричної енергії відповідно до постанови, та вартістю електричної енергії за «зеленим» тарифом на березень 2015 року відповідно до постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію».

Колегія суддів критично ставиться до доводів відповідача щодо відсутності підстав для НКРЕКП внести зміни до алгоритму Оптового ринку електричної енергії за рішенням суду, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В апеляційній скарзі відповідач також звертає увагу на те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 у справі № 826/3734/15 підтверджено повноваження НКРЕКП щодо застосування надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, в рамках дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 36-р, з метою реалізації наданих Комісії чинним законодавством повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та зазначає, що НКРЕКП, дійсно, має повноваження щодо застосування надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, в рамках дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 36-р, разом з тим, як було зазначено раніше, відповідач при цьому має діяти виключно в рамках закону. Крім того, наведеною судовою ухвалою не досліджувалося питання правомірності оскаржуваної постанови та повноважень НКРЕКП встановлювати «зелений» тариф у розмірі меншому, ніж фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, а тому посилання позивача на вказане рішення суду є необґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд звертає увагу на те, що приймаючи рішення про встановлення (коригування) розміру «зеленого» тарифу, НКРЕКП має керуватися в першу чергу не підзаконними норматино-правовими актами та листами органів виконавчої влади, що носять рекомендаційний характер, а Законами України. Тому, приймаючи оскаржувану постанову, НКРЕКП порушила вимоги частини 16 статі 171 Закону №575/97-ВР, якою встановлено, що «зелений» тариф не може бути менший за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на березень 2015 року, згідно розрахунку, наведеного вище, складає 313,66285 коп/кВт·год. З огляду на це, НКРЕКП протиправно встановила «зелений» тариф для позивачів на березень 2015 року у розмірі відповідно 192,54 та 210,87 коп. за кВт/год.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 лютого 2015 року №493 та необхідністю вийти за межі позовних вимог з метою зобов'язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розглянути питання щодо внесення змін до алгоритму Оптового ринку електричної енергії стосовно здійснення ДП «Енергоринок» перерахувань додаткових коштів для ТОВ «Вітряний парк Новоазовський», ПрАТ «Вітряний парк Очаківський», ВЕО «ВІТРОЕНЕРГОПРОМ», ТОВ «Вітряний парк Краснодонський» та ТОВ «Вітряний парк Лутугинський» у розмірі різниці між вартістю фактично проданої цими позивачами електричної енергії відповідно до оскаржуваної постанови та вартістю електричної енергії за «зеленим» тарифом на березень 2015 року відповідно до постанови НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію», та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 25.08.2015.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.