Справа № 2-а-4791/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4791/ 2011 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у скороченому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахування і зобовязання зробити перерахунок пенсії та доплат, як дитині війни та особі, проживаючій на радіоактивно забрудненій території

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. У позовній заяві зазначила, що є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку у відповідача, де отримуює нараховану ним пенсію. Крім того, ОСОБА_1 як непрацюючий пенсіонер доплату за проживання на радіоактивно забрудненій території.

Призначена пенсія не відповідає чинному законодавству, і підлягає перерахунку.

Позивач письмово звернулася до відповідача за проведенням перерахунку, але їй було відмовлено.

Такі дії відповідача позивачі вважає неправомірними, оскільки вони суперечать вимогам ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю має становити для 4 категорії - 15% мінімальної пенсії за віком. Доплата за проживання на радіоактивно забрудненій території ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 має становити оду мінімальну заробітну плати.

Тому позивачі просять визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати зробити відповідний перерахунок з 01.10.2010р. з подальшим нарахуванням у такому ж розмірі.

Представник відповідача письмового заперечення на позов не надіслав, як і не висловив своєї позиції відносно позовних вимог.

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням. Крім того, ОСОБА_1 відноситься до категорії «Дитина війни» в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилася 1935 року.

Згідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 4 у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону доплата ОСОБА_1 непрацюючим пенсіонерам за проживання на радіоактивно забрудненій території у зоні посиленого радіологічного контролю де проживають позивачі, має становити 1 мінімальну заробітну плати, проте відповідач виплачує їх у розмірі 5 грн. 20 коп.,

Відповідач у запереченні посилається на те, що діяли в межах бюджетного законодавства, чинних постанов Кабінету Міністрів України.

Позиція відповідача грунтується виключно на Постановах Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визначається і діє принцип верховенства права, ОСОБА_2 України має вищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України та повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 ОСОБА_2 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений ОСОБА_2 України та Законами України.

Статтю 113 ОСОБА_2 України передбачено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується ОСОБА_2 України та Законами України.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, за необхідне застосувати саме норму Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 46 ОСОБА_2 України мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум, ст.ст. 17, 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії наголошують, що мінімальна пенсія за віком є державною гарантією і вона визначається виключно законом України.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4.

Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, для позивачки, яка є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткова пенсія повинна розраховуватися, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, які втратили працездатність (враховуючи шестимісячний строк позовної давності.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. ОСОБА_2 Оffiсе (Саsе 41/74 vаn Duyn v. ОСОБА_2 Оffiсе), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому дії відповідача є незаконними у призначенні, перерахунку, сплаті пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом.

Отже, з 28.10.2010р. (враховуючи шестимісячний строк позовної давності на застосуванні якого наполягає відповідач) позивач має право на перерахунок державної, згідно до вимог ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту збільшення розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера до органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії. Доплата, як непрацюючим пенсіонерам, за проживання на радіоактивно забрудненій території позивачу має бути перерахована.

Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору, а також і відповідач, відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Керуючись ст. ст. 79, 122, 161-163, 183-2 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 46, 48, 152 ОСОБА_2 України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 14, 49, 39, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дій управління пенсійного фонду в Іванківському районі Київської області щодо відмови у перерахунку та виплаті додаткової пенсії та доплат, як дитині війни та непрацюючому пенсіонеру, неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок та виплатити перераховану додаткову пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 28.10.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок та стягнути перераховану доплату, як непрацюючому пенсіонеру, ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати з урахуванням проведених виплат з 28.10.2010р.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити у справі негайне виконання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: