Справа № 537/1901/15-а
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/64/2015
Справа № 537/1901/15-а
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

при секретарі Герасименко Л.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області, заступника начальника ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, де просить визнати незаконною та скасувати постанову ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області про накладення на нього штрафу серії ВП № 46698452 від 06.04.2015 року.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 надано суду письмове клопотання про закриття провадження в справі у зв»язку з тим, що порушена предметна підсудність даної справи. Вважає, що спір підсудний ОСОБА_6 окружному адміністративному суду.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області не з»явився. Судом, з врахуванням думки інших учасників процесу, постановлена ухвала про розгляд справи без участі представника ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі представника до суду не надходило, причини неявки суду не повідомлено.

Позивач ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що оскільки він є стороною виконавчого провадження, справа повинна розглядатися Крюківським районним судом м. Кременчука.

Відповідач ОСОБА_2 клопотання про закриття провадження в справі підтримав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Підстави закриття провадження в справі визначені ст.. 157 КАС України, зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 2-375/2008, виданим Крюківським районним судом м. Кременчука 26.08.2008 року, про визнання наказу незаконним та поновлення ОСОБА_7 на роботі укладальником-пакувальником ЗАТ «Конкорд».

Постановою заступника начальника ОСОБА_4 ВДВС ВП № 4669852 від 06.04.2015 року на ліквідатора ЗАТ «Конкорд» ОСОБА_3 накладено штраф за невиконання рішення суду в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 частини третьої статті 11 цього Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Такі випадки передбачені, зокрема, статтею 75 цього Закону, яка регулює загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згіно з ч.1,2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З викладеного вбачається, що рішення про застосування штрафу державний виконавець приймає у процесі здійснення виконавчого провадження, тобто під час примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Частиною 1 ст. 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зі змінами та доповненнями, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Пунктом 6 вказаної постанови визначено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку. Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У зв'язку з викладеним справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_8 про закриття провадження в справі слід відмовити, оскільки справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, інших підстав для закриття провадження в справі не вбачається.

Водночас, враховуючи предмет позову, до спірних правовідносин слід застосувати правила предметної підсудності адміністративних справ, визначені ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_5, заявляючи клопотання про закриття провадження в справі, посилалася також на те, що справа предметно підсудна ОСОБА_6 окружному адміністративному суду.

В силу п.2 ч.1 ст..22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження в справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Абзацами 2, 3, 4 ч. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (п.5 ч.1 ст.18 КАС України). Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження. Справи за позовами інших учасників виконавчого провадження чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій під час виконання таких виконавчих документів, підсудні окружним адміністративним судам.

Позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, тому справа предметно підсудна Крюківському районному суду м. Кременчука як адміністративному суду, який видав виконавчий документ.

Інших підстав для закриття провадження в справі, а також підстав для передачі справи до іншого суду судом не встановлено.

Керуючись ст. 157, ст. 22 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ВДВС Кременчуцького МУЮ ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя: С.О.Фадєєва