Справа № 332/4806/14-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4806/14-а
Провадження №: 6-а/332/10/15
У Х В А Л А

10 серпня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретарі Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи її наступними обставинами.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 1993/5 з примусового виконання виконавчого листа № 332/4806/14-а, виданого 20.04.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії ( по інвалідності) відповідно до ст. ст. 49, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 53, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 (сімдесят п'ять) відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду. Листом від 16.06.2015 за вих. № 6626/08 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань. Станом на 2012-2013-2014 рік коштів на виплату заборгованості УПФУ не виділено. Таким чином, на теперішній час наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби.

З наведених підстав заявник просив змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу № 332/4806/14-а, виданого 20.04.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя, з зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 державної пенсії (по інвалідності) відповідно до ст. ст. 49, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, а також додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 53, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 (сімдесят п'ять) відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період у сумі 25 605,33 грн.

Представник заявника до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, у поданні просив розглянути питання зміни способу і порядку виконання виконавчого документу за його відсутністю.

Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений судовою повісткою. Причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та заперечення проти задоволення подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 263 КАС України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Заводського районного судом м. Запоріжжя від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії були задоволені частково, зобовязано УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії (по інвалідності) відповідно до ст. ст. 49, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період; зобов'язано УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 53, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 (сімдесят п'ять) відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.03.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п.2 ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд, в тому числі, може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

За приписами частин 2 та 3 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Аналіз резолютивної частини постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобовязання, покладені на відповідача цим судом, є безпосереднім предметом позову, тобто, заявленою в адміністративній справі матеріально-правовою вимогою, яку позивач обрав для захисту своїх порушених прав, та яку суд задовольнив своєю постановою.

За таких обставин головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті задоволених позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких може бути здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду є можливим, через що відсутні підстави для зміни способу виконання постанови суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л.Шалпегіна