Справа № 825/2591/15-а
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2015 року Чернігів Справа № 825/2591/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дякова В.І.,

за участю секретаря - Воєдило Л.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі УДВС ГТУЮ у Чернігівській області, відповідач), третя особа - ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, третя особа), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 від 03.08.2015 ВП №48364479.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2015, керуючись ст. 17, 19, 20, 22, 23, 25, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Дельта - Банк» повторно предявило до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернігівській області для примусового виконання виконавчий напис №675 від 07.05.2014. Оскаржуваною постановою від 03.08.2015 ВП № 48364479 позивачу відмовлено у відкриті виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу за його заявою. Позивач вказує, що при винесенні даної постанови, головним державним виконавцем не враховано положення ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в якій передбачено, що повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Вказані положення ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою, по відношенню до ст. 26 даного Закону щодо можливості відкриття виконавчого провадження при повторному предявленні виконавчих документів до виконання. Відповідно до приписів п.1 ч. 1 та ч.5 ст. 47, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу ДВС за виконанням виконавчого документа. На підставі викладеного позивач вбачає наявними підстави для скасування оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03.08.2015 ВП № 48364479.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03.08.2015 ВП № 48364479 винесена у звязку з тим, що виконавчий документ вже перебував на виконанні і був повернутий стягувачу за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів. Представник відповідача зазначив, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 03.08.2015 повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Третя особа - ОСОБА_3Б в судове засідання не зявився, письмових пояснень по суті позовних вимог суду не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час дату та місце судового розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис за реєстровим № 675 про стягнення з ОСОБА_5 (змінив імя та прізвище на ОСОБА_6, НОМЕР_1 виданий 13.11.2014 Новозаводським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області) на користь ПАТ «Дельта Банк» - 4761569,34 грн. заборгованості та 2500,00 грн. за вчинення виконавчого напису, звернувши стягнення на майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 2503,5 кв.м., що розташована в будинку № 1, корпус, 2 по вулиці Музикальній у місті Чернігові (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ПАТ «Дельта Банк» головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП № 43510658 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 07.05.2014 № 675 про звернення стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 2503,5 кв.м., що розташована в будинку № 1, корпус, 2 по вулиці Музикальній у місті Чернігові.

В подальшому постановою від 15.07.2015 про повернення виконавчого документа, вказаний вище виконавчий документ повернуто стягувачу (позивачу) за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.13).

29.07.2015 ПАТ «Дельта Банк» повторно подало заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса (а.с. 37).

Проте, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 винесено постанову від 03.08.2015 ВП № 48364479 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV).

Статтею 1 Закону № 606-XIV встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Права та обов'язки державного виконавця визначені статтею 11 № 606-XIV, якою, крім іншого, передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Наведені норми свідчать, що державний виконавець зобов'язаний забезпечити реальне виконання виконавчого документа шляхом своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчих дій.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкриті виконавчого провадження якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Суд звертає увагу, що стаття 47 Закону № 606-XIV не містить обмежень для повторного предявлення виконавчого документа до виконання, крім випадку, коли строк для предявлення документу до виконання, встановлений ст. 22 даного Закону пропущений.

Також, відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини пятої статті 47 у взаємозвязку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення виконавчого провадження та не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та, як наслідок, не позбавляє стягувача права на повторне звернення до органу Державної виконавчої служби за виконанням виконавчого документа.

Судом встановлено, що позивач дотримався строків звернення до органу Державної виконавчої служби, а тому відповідач був зобовязаний відкрити виконавче провадження відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 07.05.2014 за реєстровим № 675 про звернення стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 2503,5 кв.м., що розташована в будинку № 1, корпус, 2 по вулиці Музикальній у місті Чернігові та належить з ОСОБА_5 (змінив імя та прізвище на ОСОБА_3).

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідач при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 03.08.2015 ВП № 48364479, діяв не у межах та не у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав позивача, як стягувача.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» є законні та обґрунтовані, а тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 03.08.2015 ВП № 48364479 має бути скасована.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не спростовано встановлені судом обставини та не доведено правомірності своїх дій та прийнятого рішення, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 03.08.2015 ВП № 48364479.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно.

Суддя В.І. Дяков