Справа № 2-а-71/2010
Суддя: Калієвський І. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Маньківський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д. КАЛІЄВСЬКОГО

при секретарі - Г.І. БАЙДУЖІЙ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС ОБДПС м. Херсон ГУМВС України про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд до відповідача із позовом про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 листопада 2010 року, позивач керуючи автомобілем «Хюндай соната» державний номер НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Херсон-Керч. Рухався з дотриманням правил дорожнього руху на 16-му км. а/д в м. Цюрупинськ, о 15 годині 40 хвилин він був зупинений інспектором ДАІ ОБДПС м. Херсон старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2. На його прохання назвати причину зупинки, інспектор ДПС відповів, що він перевищив швидкість руху і показав зафіксовану на приладі «Беркут» швидкість 83 км/год. Після того, як позивач не погодився з тим, що швидкість зафіксована на приладі належить його автомобілю, інспектор пішов складати адміністративний протокол за перевищення ним швидкісного режиму в населеному пункті. Під час складання протоколу, в примітці пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, він зазначив, що швидкість не перевищував, тобто рухався зі швидкістю встановленою законодавством для руху у відповідній місцевості, і письмово виклав його прохання щоб справу про адміністративне правопорушення розглядали в присутності його адвоката. Також при складанні протоколу жодних доказів, що це він порушив правила дорожнього руху інспектор йому не надав. Того ж дня, 12 листопада 2010 року, інспектором ДАІ було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення за №214244, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Він вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим, недоведеним з наступних підстав: Правопорушення він не скоював, оскільки завчасно скинув швидкість перед знаком населеного пункту та їхав з дотриманням правил дорожнього руху.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку використовувався вимірювач швидкості «Беркут» №06011751, що в супереч ст. 251 КУпАП не має функцій відеозапису чи засобів фото і кінозйомки. У протоколі та в постанові відсутні докази того, що зафіксована на приладі швидкість руху належала саме його автомобілю. Фактично позивачу співробітником ДАІ, що склав протокол було продемонстровано тільки швидкість, яка була зафіксована на приладі. Встановити та довести, що вимірювалась швидкість саме його автомобіля неможливо, а за таких умов різниця у часі між зупинкою його інспектором ДАІ та показами приладу може означати, що насправді вимірювалась швидкість будь-якого автомобіля, який рухався у кількох сотнях метрів від його автомобіля. Враховуючи те, що норма ст. 251 КУпАП, у якій міститься норма імперативного характеру, щодо використання тільки тих технічних приладів та засобів що мають функції відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, вимірювач «Беркут» не може бути використаний як належний доказ по справі. Під час вимірювання інспектор тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість зафіксована приладом збільшується. Крім того, а ні в протоколі, а ні у постанові в справі про адміністративне правопорушення не доведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибку при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконним у відповідності до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність». Так відповідно до ст. 10-15 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких обставин кожен засіб по справі повинен бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів співробітником ДАІ йому надано не було, тільки в усному порядку було заявлено, що всі документи в порядку. Разом з тим п. 1.6 Розпорядження МВС «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото-і кінозйомки, відеозапису №466 від 21.05.2009 року (надалі Розпорядження), виключає випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень (фото - відеоматеріалів, показів свідків). Його ж вину інспектором ДАІ ніяким чином не підтверджено. Також при винесені постанови інспектором ДАІ було порушено позивача законні інтереси, в першу чергу це право особи на захист, що передбачено ст. 268 КУпАП, та п. 2.9. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС 26 лютого 2009 року № 77, яка передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності його право під час розгляду справи знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи двічі повідомлений належним чином, причини неявки визнані судом поважними невідомі, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: на позивача, ОСОБА_1, 12.11.2010 року старшим інспектором ДПС ОБДПС ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії ВТ № 214244 про скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Із постанови вбачається, що позивач 12.11.2010 р., керуючи автомобілем «Хюндай соната» державний номер НОМЕР_2. рухався на 16-му км. а/д в м. Цюрупинськ, о 15 годині 40 хвилин він був зупинений інспектором ДАІ ОБДПС м. Херсон за перевищення швидкості руху на 23 км/год. 12 листопада 2010 року, інспектором ДАІ було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення за №214244, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Проте згідно зі ст. 245 КУпАП - завданнями у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Пояснення позивача щодо того, що позивач не порушував правил ПДР ІДПС до уваги не прийняв.

Крім того незаконними діями органу внутрішніх справ при винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності суттєво звужено зміст його прав та обов'язків, оскільки: відповідно до ст. 268 КУпАП - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того у відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, що представником відповідача належним чином не було зроблено. Накладення адміністративного стягнення на позивача на підставі постанови серії ВТ № 214244 від 12.11.2010 року є незаконним і необґрунтованим і таким, що порушує конституційні та законні права та інтереси позивача як громадянина України, тому позов підлягає до повного задоволення.

Керуючись ст.ст. 17, 71, 104, 128, 158, 159, 163, 171-2, 186 КАС України, ст.ст. 222, 251, 254, 256, 268, 287, 288, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС ОБДПС м. Херсон ГУМВС України ОСОБА_2 протиправними.

Постанову серії ВТ № 214244 по справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. відносно ОСОБА_1 за порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП СКАСУВАТИ, а справу про адміністративне правопорушення провадженням - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.Д. КАЛІЄВСЬКИЙ