Справа № 820/12351/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 липня 2015 р. № 820/12351/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Медведєвої І.А.,

представника відповідача - Червінського М.А.,

прокурора - Оленич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної фінансової інспекції в Харківській області
до Державного підприємства завод "Електроважмаш"
про зобов'язання виконати вимогу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державна фінансова інспекція в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд:

1. Зобов'язати ДП завод "Електроважмаш" виконати вимогу ДФІ в Харківській області від 15.01.2014 №06-15/407 ", а саме:

- забезпечити надходження на розрахунковий - рахунок ДП завод "Електроважмаш" грошових коштів по дебіторській заборгованості Siemens АG РG в сумі 2776347,57 гривень;

- вжити заходів, щодо забезпечення реалізації готової продукції, а саме двох валів 8ТХ200563 та турбогенератора ТА-6-2МУ2, собівартість якої складає 6467517,68 гривень;

- забезпечити відшкодування незаконних витрат ДП завод "Електроважмаш", що допущені підприємством внаслідок необґрунтованого проведення оплати за електропостачання, яка спожита сторонніми фізичними особами на загальну суму 1258498,35 гривень;

- забезпечити відшкодування незаконних витрат ДП завод "Електроважмаш", що допущені підприємством внаслідок необґрунтованого завищення оплати КП "Харівводоканал" за додатковий обсяг стічних вод, який неорганізовано потрапляє у періоди дощів та сніготанення до мережі водовідведення на загальну суму 129 820,88 гривень;

- забезпечити надходження на розрахунковий рахунок ДП завод "Електроважмаш" коштів, які були перераховані у якості фінансової допомоги, понад визначені у фінансовим планом обсяги ДП "ХЕМЗ" в сумі 534600,00 гривень;

- забезпечити надходження на розрахунковий рахунок ДП завод "Електроважмаш" коштів в сумі 110000,00грн або проведення ДП "Інститут машин і систем" робіт передбачених умовами договору від 11.12.2009 №527-Т;

- забезпечити надходження на розрахунковий рахунок ДП завод "Електроважмаш" коштів в сумі 106005,65грн в т.ч. 104974,48грн. від Комунального закладу охорони здоров'я Харківський обласний центр паліативної медицини "Хоспіс" та в сумі 1031,17 грн. від Північного територіального управління відокремленого підрозділу ПрАТ "МТС Україна";

- забезпечити відшкодування за рахунок винних осіб збитків, нанесених підприємству, внаслідок понаднормового списання у виробництві матеріалів на загальну суму 235792,38 гривень;

- забезпечити надходження коштів від ТОВ "Європейське" на розрахунковий рахунок ДП завод "Електроважмаш", що сталося внаслідок завищення вартості виконаних підрядником ТОВ "Європейське" робіт в сумі 7407,00 гривень;

- забезпечити відшкодування у порядку та розмірах передбачених ст.132-136 КЗпП України від 10.12.1971 № 322-VIII зайво виплаченої заробітної плати в сумі 297405,28 гривень;

- забезпечити відшкодування внесків до державних цільових фондів (єдиного внеску), що сталося внаслідок необґрунтованого нарахування та виплати заробітної плати, або провести коригування суми внесків в рахунок майбутніх платежів на суму 114620,00 гривень;

- забезпечити узгодження з органом управління та списання з бухгалтерського обліку підприємства будівлю, що розташована за адресою м. Харків, вул. Таджицька, 17, яка обліковується на балансі та використовується Харківською виправною колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, первісною вартістю 1140537,33 грн., залишковою вартістю 261021,95 гривень;

- забезпечити проведення розрахунку та перерахування до державного бюджету частину чистого прибутку (дивідендів), що виникло внаслідок порушень, виявлених в ході ревізії за 2011, 2012, 2013 роки на розрахунковий рахунок № 0002, відкритий в УДКСУ у м. Харкові (); МФО 851011; одержувач УК мХаркові/мХарків/21010100; КБК 21010100 "Частина чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств, що вилучаються до бюджету, символ звітності 074.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 09.09.2013 по 29.11.2013 р. було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача - Державного підприємства Завод "Електроважмаш", за результатами якої складений акт від 06.12.2013 р. №06-12/53. Вказаний акт підписаний посадовим особами з запереченнями. На підставі п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 р. №2939-ХІІ директору ДП завод "Електорважмаш" направлено законну та обґрунтовану вимогу №06-15/407 від 15.01.2014 року щодо усунення виявлених під час перевірки порушень в строк до 15.02.2014 р. Однак, до теперішнього часу залишаються не усунутими у повному обсязі недоліки, викладені в вимозі, в частині вжиття заходів по усуненню порушень в сумі 12299484,14 гривень. Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення заявлених вимог, наполягав на виконанні відповідачем заявленої вимоги.

Відповідач - Державне підприємство завод "Електроважмаш", з поданим позовом не погодився. У письмових запереченнях на позов (т.2 а.с.52-62) зазначив, що не вчиняв правопорушень законодавства у сфері господарювання, використання бюджетних коштів, списання у виробництві матеріалів, бухгалтерського обліку, нарахування зарплати тощо, про які згадується в акті ревізії №06-25/407 від 15.01.2014р. На думку позивача, викладені в згаданому акті ревізії судження органу державного фінансового контролю є помилковими, адже штучно вигадані ДФІ внаслідок перекручення та спотворення дійсних фактичних обставин господарської діяльності підприємства. Позивач вважає, що спірним рішенням суб'єкт владних повноважень необґрунтовано поклав на ДП обов'язок виконання певних дій, хоча підприємством не скоєно ані господарських правопорушень, ані правопорушень у бюджетній сфері, а також у сфері розпорядження державними фінансовими ресурсами тощо, що в свою чергу слугувало підставою для звернення відповідача до суду з позовами про скасування деяких пунктів вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги Державної фінансової інспекції в Харківській області, просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач - Державне підприємство завод "Електроважмаш" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з ідентифікаційним кодом - 00213121, адреса: 61089, м. Харків, просп. Московський, буд. 299.

На виконання п. 1.1.4.3 Плану контрольно - ревізійної роботи ДФІ в Харківській області на ІІІ квартал 2013р. та на підставі направлення від 12.09.2013р. № 1239, виданого начальником ДФІ у Харківській області, працівниками ДФІ у Харківській області проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності ДП "Електроважмаш" за період з 01.07.2011р. по поточний звітний місяць 2013р., результати якої оформлені актом № 06- 12/53 від 06.12.2013р.(т.1 а.с. 32-168).

15.01.2014р. відповідач - ДФІ в Харківській області, посилаючись на вказаний вище акт ревізії, видав спірну вимогу №06-25/407. (т.1 а. с. 169-172).

Як вбачається із вимоги, позивач вимагає від відповідача вжити заходи щодо стягнення та перерахування на рахунок підприємства вартість виявленої під час ревізії недостачі основних засобів на загальну суму 12299484,14 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення у формі вимоги, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті ревізії, суд встановив, що правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Частиною 1 та 2 ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

У силу положень ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

З положень наведеної норми закону чітко і безумовно слідує, що законодавець надав органам державного фінансового контролю повноваження по встановленню винних у допущенні фактів порушення законодавства посадових осіб та матеріально відповідальних працівників підконтрольної установи.

За змістом пунктів 1, 7, 10 згаданого вище Закону, органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів

Пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (затверджено постановою КМУ від 20.04.2006р. №550; далі за текстом - Порядок №550), положення якого спрямовані на законодавчу деталізацію правовідносин з приводу реалізації органами державного фінансового контролю владних управлінських функцій контролю у спосіб проведення інспекцій також зазначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п.46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Аналізуючи положення наведених норм законодавства, суд доходить висновку, що письмова вимога органу державного фінансового контролю за своєю правовою суттю є рішенням суб'єкта владних повноважень, породжує для зобов'язаної особи правові наслідки у вигляді необхідності вчинення певних дій, а відтак, з огляду на приписи ст.8 Конституції України, має, по-перше, містити чітке викладення суті владного припису, котре унеможливлює неоднозначне розуміння як змісту, так і порядку виконання висунутої органом управління вимоги, у по-друге, допускати реальну можливість виконання владного припису.

Проте, при виданні спірної вимоги №06-25/407 від 15.01.2014р. (т.1 а. с. 169-172) суб'єкт владних повноважень не забезпечив дотримання закону, позаяк владні приписи власного письмового рішення виклав не чітко, не зрозуміло, що створює ймовірність їх неоднозначного і множинного тлумачення та спричиняє неможливість їх виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки мають відшкодовуватися у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на зазначене, в органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для відповідача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред'явлена вимога №06-25/407 від 15.01.2014 року, всі пункти якої вказують на виявлені збитки та їх розмір, загальна сума якого складає 12299484,14 грн. (т.1 а. с. 169-172).

З огляду на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14), від 26 березня 2015 року (справа № 21-330а15) і окружний адміністративний суд не знаходить правових підстав для залишення при розв'язанні спору поза увагою правових позицій, які викладені Верховним Судом України в згаданих судових актах.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Харківській області є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Харківській області до Державного підприємства завод "Електроважмаш" про зобов'язання виконати вимогу - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 28 липня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко