Справа № 376/948/14-а
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/948/14-а
Провадження № 2-а/376/17/2014
У х в а л а

"25" червня 2014 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши адміністративний позов прокурора Сквирського району Київської області в інтересах Буківської сільської ради Сквирського району Київської області до Громадського формування з охорони громадського формування «Оберіг» про припинення діяльності, -

ВСТАНОВИВ :

25.06.2014 року представник відповідача, заявив клопотання про закриття проваджені у вище зазначеній справі посилаючись на вимоги ст.ст. 18, 157 КАС України, ст.ст. 6, 8, 2220 ЗУ «Про участь громадян в охороні громадського порядку», у звязку з тим, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства тощо.

Заслухавши пояснення і доводи сторін з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивачем у адміністративній справі також є суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Згідно ч. 1 ст. 104 цього ж Кодексу право на звернення до адміністративного суду має суб'єкт владних повноважень у випадках, встановлених законом.

За положеннями пункту 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень можуть бути позивачами у справі у випадках, встановлених законом.

З аналізу зазначених вище процесуальних норм випливає, що до адміністративної юрисдикції відносяться спори, позивачем у яких є суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява.

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб'єкта владних повноважень, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91 N 1789-XII повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру", іншими законодавчими актами.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено право звернення прокурора до суду з позовом з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді. Згідно із частиною 2 цієї статті підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави -наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Крім того, відповідно до п. 4 Рішення Конституційного суду України від 08.04.99 р. N 3-рп/99 із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, звернення до суду суб'єктів владних повноважень про припинення юридичної особи обов'язково повинно бути передбачено законом, яким повинно бути визначено таке повноваження цьому органу, та є адміністративно - господарською санкцією за порушення господарської діяльності. Підстави для прийняття судового рішення про припинення юридичної особи визначені ч. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Той факт, що позов подано в інтересах суб'єкта владних повноважень, не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим.

Також, суд, звертає увагу, що частинами 3, 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України. Юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у встановлених випадках.

Частиною 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік позовів, за якими юридичні особи, що не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами у справах за позовами суб'єктів владних повноважень, який на даний час є вичерпним, оскільки чинним законодавством не передбачено інших випадків подання суб'єктами владних повноважень адміністративних позовів до суб'єктів господарювання.

Зважаючи на вище викладене, суд, приходить до висновку, що між юридичною особою Громадське формування з охорони громадського порядку оберіг та позивачем у справі виник господарський спір щодо припинення юридичної особи, розгляд якого передбачений ст. ст. 19, 20 Господарського кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке наведене у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України. Компетенція адміністративних судів, встановлена ст. 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2,17, 21, 157 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ :

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом прокурора Сквирського району Київської області в інтересах Буківської сільської ради Сквирського району Київської області до Громадського формування з охорони громадського формування «Оберіг» про припинення діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2