Справа № 812/9855/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/29218/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Кравцова О.В.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2014 року у справі №812/9855/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" до Луганської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" звернулось в суд з позовом до Луганської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області, в якому просило: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України №702020001/2013/00209, №702020001/2013/00188; скасувати рішення Луганської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №702020001//2 від 28.10.2013, №702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Інтергума-2010" надмірно сплачену у зв'язку з коригуванням митної вартості імпортованого товару суму податку на додану вартість в розмірі 247765,10 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Інтергума-2010" надмірно сплачену у зв'язку з коригуванням митної вартості імпортованого товару суму мита в розмірі 93394,73 грн.; визнати протиправним рішення Луганської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №702020001//2 від 28.10.2013, №702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013; визнати незаконними дії Луганської митниці Міндоходів щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої товариством з обмеженою відповідальністю "Інтергума - 2010", за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Позовні вимоги мотивовані тим, що митним органом безпідставно прийняте рішення про визначення митної вартості товару за шостим методом за наявності наданих відповідних документів при митному оформленні щодо заявленої митної вартості товару за ціною контракту, що привело до надмірної сплати податку на додану вартість.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року позовні вимоги задоволені частково. Скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України № 702020001/2013/00209, № 702020001/2013/00188. Скасовані рішення Луганської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 702020001//2 від 28.10.2013 року, № 702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачену у зв'язку з коригуванням митної вартості імпортованого товару суму податку на додану вартість в розмірі 247765,10 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачену у зв'язку з коригуванням митної вартості імпортованого товару суму мита в розмірі 93394,73 грн. Відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним рішення Луганської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №702020001//2 від 28.10.2013 року, № 702020001/2013/000847/2 від 08.11.2013 року. Відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій Луганської митниці Міндоходів щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої товариством з обмеженою відповідальністю «Інтергума - 2010», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між QINGDAO FLUENT INDUSTRIAL, LTD (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" (Покупець), укладений зовнішньоекономічний контракт №Е13FT030YR060 від 21.06.2013 року, за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець купити автомобільні шини згідно номенклатури в кількості та по цінам, вказаних в Інвойсі, інших додатках, які є його невід'ємною частиною. Ціна на товар встановлена в доларах США за одиницю товару й зазначена в доданому Інвойсі, інших додатках до контракту. Сума контракту визначається у відповідності до Інвойсу, інших додатках, які є його невід'ємною частиною. Умови постачання товару визначаються в Інвойсі згідно "ІНКОТЕРМС-2000". За п. 6.1 Контракту товар повинен бути поставлений протягом 30 банківських днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця на умовах FОВ QINGDAO (Інкотермс-2000). Згідно п. 6.2 Контракту постачання проводиться згідно Інвойсу, згідно всім правилам перевезення морем, до станції, зазначеної в Інвойсі згідно "Інкотермс-2000". За п. 7.1 Контракту при постачанні товару морським транспортом на умовах СІF Illyichevsk або СІF Odessa відповідно з правилами Інкотермс-2000, Продавець зобов'язується передати Покупцеві разом з товаром наступний відповідний перелік документів: пакувальний лист - 3 оригінали, чистий бортовий коносамент, виписаний на ім'я Покупця, - 3 оригінали та 3 копії; комерційний інвойс - 3 оригінали; експортна митна декларація.

ТОВ "Інтергума-2010" 28.10.2013 року до митного органу подана вантажно-митна декларація № 702020001/2013/010842 на товари, що надійшли на його адресу від фірми QINGDAO FLUENT INDUSTRIAL, LTD (Циндао, Китай) за Контрактом, з додатками, у яких заявлена митна вартість товарів за ціною контракту.

Відповідно витягу з матеріалів електронного декларування митним органом 28.10.2013 року була проведена перевірка вказаної ВМД електронною системою "Інспектор-2006" та виявлені розбіжності у поданих декларантом документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Для підтвердження числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару декларанту було запропоновано надання наступних документів: виписку з бухгалтерської документації; висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлених експертними організаціями; прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; інші додаткові документи за власним бажанням.

Митний орган карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702020001/2013/00188 відмовив позивачу в митному оформленні товару. Підставою відмови в митному оформленні стала відмова декларанта у наданні додаткових документів для підтвердження відомостей про заявлену декларантом митну вартість товарів.

Також 28.10.2013 року митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів № 702020001/2013/000800/2, згідно з яким визначення митної вартості товару за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, неможливо у зв'язку з тим, що декларантом не спростовані виниклі розбіжності в наданих ним документах. Крім того, позивачем не були надані додаткові документи, які б підтверджували числове значення митної вартості та пояснювали виниклі розбіжності. Також у рішенні зазначено, що у зв'язку з неможливістю застосування першого методу, за результатами проведення консультацій з декларантом, митна вартість оцінюваного товару визначена за резервним методом відповідно до ст. 64 Митного кодексу України із розрахунку 4,80 дол. США за 1 кілограм.

Між TRIANGLE TYRE CO., LTD (Шаньдун, Китай) (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010"(Покупець) 12.11.2012 року укладений зовнішньоекономічний контракт № TІ-002, відповідно до якого продавець зобов'язується продати, а покупець купити шини та інші гумотехнічні вироби згідно номенклатури у кількості та по цінам, вказаним в Інвойсі, інших додатках, що є невід'ємною частиною Контракту. Умови поставки товару визначаються в Інвойсі згідно "Інкотермс-2010". Оплата за товар здійснюється у вигляді 30% авансу від суми контракту, інші 70% перед відвантаженням шин на підставі інвойсу. Згідно Контракту товар повинен бути поставлений на умовах FОВ Китай, Циндао (FОВ QINGDAO, China) згідно правил Інкотермс-2010. Згідно додаткової угоди, в цілях спрощення проведення оплати за товар відповідна оплата буде проводитися Покупцем за наступними реквізитами: Beneficiary Name: HSBC China Factoring Account.

ТОВ "Інтергума-2010" 07.11.2013 року до Луганської митниці подана ВМД № 702020001/2013/011279 на товари, що надійшли на його адресу від фірми TRIANGLE TYRE CO., LTD (Шаньдун, Китай) за Контрактом, з додатками, у яких заявлено митну вартість товарів за ціною контракту.

Згідно витягу з матеріалів електронного декларування митним органом 07.11.2013 року була проведена перевірка ВМД № 702020001/2013/011279 від тієї журнал судового засідання дати та виявлені розбіжності у поданих декларантом документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Для підтвердження числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару декларанту було запропоновано надання наступних документів: виписку з бухгалтерської документації; висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлених експертними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару із зазначенням ціни (вартості) товару; переклад МД країни відправлення.

Відповідач 1 карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702020001/2013/00209 відмовив позивачу у митному оформленні товару. Підставою для відмови в митному оформленні стала відмова декларанта у наданні додаткових документів для підтвердження відомостей про заявлену декларантом митну вартість товарів.

Митним органом 08.11.2013 року винесене рішення про коригування митної вартості товарів № 702020001/2013/000847/2, згідно якого визначення митної вартості товару за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, неможливо у зв'язку з тим, що декларантом документально не підтверджено включення витрат на перевантаження та страхування вантажу, а також не пояснені розбіжності в інвойсі. Крім того, позивачем не були надані додаткові документи, які б підтверджували числове значення митної вартості та пояснювали виниклі розбіжності. Також у рішенні зазначено, що у зв'язку з неможливістю застосування першого методу, за результатами проведення консультацій з декларантом, митну вартість оцінюваного товару визначено за резервним методом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при визначенні митної вартості товару за ціною контракту були виконані всі вимоги Митного кодексу України, оскільки надані обов'язкові документи об'єктивно та документально підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що документи подані декларантом до митного оформлення містили розбіжності, а також не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, при цьому декларантом на вимогу митного органу не надані додаткові документи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У ч.2 ст.52 МК України визначено обов'язки декларанта, а саме: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що ТОВ "Інтергума-2010" було подано відповідачу 1 вантажно-митну декларацію № 702020001/2013/010842 від 28.10.2013 року. На підтвердження заявленої митної вартості товарів, позивачем було надано документи, які містили наступні розбіжності: невідповідність ціни товару відповідно до пункту 2.1. Контракту, яка зазначена в інвойсі FОВ, ціні товару відповідно до інвойсу проформи та експортної МД країни відправлення, в яких умови поставки зазначені як СІF; невідповідність цін на товар відповідно до інвойсу, інвойсу - проформи та експортної МД; розбіжність в умовах поставки згідно інвойсу, інвойсу-проформи, експортної МД з даними умов контракту №Е13FT030YR060 від 21.06.2013 року - пункти 2.1., 3.1., 6.1., 6.2., 7.1.), таким чином, контрактом визначені умови поставки згідно Інкотермс-2000 як FOB, а в проформі-інвойсі та в експортній декларації зазначені умови поставки СIF.

Відповідно до умов контракту № Е13FT030YR060 від 21.06.2013 року продаж товарів здійснюється на умовах поставки СIF Одеса, проте в комерційному інвойсі умови поставки зазначені як FOB QINGDAO PORT.

Згідно умов терміну СIF продавець зобов'язаний укласти за власний рахунок договір перевезення товару до вказаного порту призначення та укласти за власний рахунок договір страхування товару, натомість умов терміну FOB продавець не має зобов'язань щодо договорів перевезення та страхування.

Отже, з наведеного вбачається, що документи, які були надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів, не містять відомостей стосовно витрат на перевезення та страхування товару.

Крім того, згідно з копією коносаменту від 21.08.2013 року №QDJY000994, товар був вивезений з Китаю на морському судні "CMA CGM EFFINGHAM", а відповідно до ВМД № 702020001/2013/010842 від 28.10.2013 року - до Одеси прибуло судно "TENO", тобто здійснене вивантаження з одного судна та навантаження на інше до моменту ввезення товару на митну територію. При цьому, позивачем не надані документи, які б містили відомості щодо включення вказаних витрат, до митного контролю та митного оформлення.

Що стосується розбіжностей у поданих декларантом документах до ВМД № 702020001/2013/011279 від 07.11.2013 року, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Митним органом було встановлено наступні розбіжності: згідно умов договору ціни на товар зазначаються в додатках до контракту або у відповідних рахунках, натомість згідно наданого інвойсу від 26.08.2013 року № 2 відсутня інформація щодо номеру та дати договору, відповідно до якого виставлений цей інвойс; декларантом не надані документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів, що передбачено ч. 2 ст. 53 МКУ; за даними коносаменту перевезення товару спочатку здійснювалося морським судном "СМА СGM ENFINGHAM" з подальшим перевантаженням на судно "СМА СGM NERVAL" - відповідно до даних ВМД, натомість декларантом не надані документи щодо вартості вивантаження та перевантаження товарів, як це передбачено вимогами ст. 58 МКУ.

Відповідно умов контракту № ТІ-002 продаж товарів здійснюється на умовах поставки FOB Циндао. Дані умови поставки передбачають, що після завантаження товару на борт судна в порту Циндао усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець, а також згідно умов терміну FOB продавець не має зобов'язань щодо договорів перевезення та страхування.

Також, згідно коносаменту від 28.08.2013 року № WHJF005446, товар був вивезений з Китаю на морському судні "CMA CGM EFFINGHAM", а відповідно до ВМД № 702020001/2013/011279 від 07.11.2013 року - до Одеси прибуло судно "СМА СGM NERVAL", тобто здійснене вивантаження з одного судна та навантаження на інше до моменту ввезення товару на митну територію. При цьому, позивачем не надані документи, які б містили відомості щодо включення вказаних витрат, до митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: зокрема, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст.53).

Судом було встановлено, що митним органом у зв'язку з встановленням розбіжностей в наданих до митного оформлення документах, запропоновано надати додаткові документи, які б спростовували встановлені розбіжності (електронними повідомленнями від 28.10.2013 року та від 08.11.2013 року).

На запит від 28.10.2013 року ТОВ "Інтергума - 2010" надало відповідь, якою повідомило, що виписка з бухгалтерської документації про оплату за товар (№ 43 від 27.09.2013 року) була надана, стосовно висновків спеціалізованих експертних організацій та прайс-листів виробника товару позивач зазначив, що не має можливості надати такі документи.

На запит від 08.11.2013 року ТОВ "Інтергума - 2010" надана відповідь, згідно якої виписка з бухгалтерської документації про оплату за товар (№ 46 від 17.10.2013 року) про оплату за фрахт (№ 5 від 04.10.2013 року), та каталоги виробника товару були надані; умови контракту не передбачають наявність специфікацій. Стосовно висновків спеціалізованих експертних організацій, прайс-листів виробника товару, перекладу МД країни відправника, позивач зазначив, що не може надати вказані документи. Крім того, позивач у відповіді зазначив, що не може надати інформацію про страхування вантажу; для підтвердження вартості перевезення надав довідку про транспортні видатки №1783 від 07.11.2013 року, зазначена вартість перевезення включає в себе можливі перевантаження на шляху перевезення.

Відповідно ч. 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Судом встановлено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару містять обґрунтування неможливості застосування 1 методу визначення митної вартості товару.

Згідно ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Для підтвердження митної вартості відповідачем проведено консультацію з декларантом, з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості.

З огляду на наявність розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах, у митного органу були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару та витребування додаткових документів для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару.

Враховуючи те що позивачем витребувані додаткові документи надані не були, митним органом обґрунтовано прийняті картки відмови та визначена митна вартість товару відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, тобто за резервним методом.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтергума-2010" відхилити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2014 року у справі №812/9855/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: