Справа № 825/2480/15-а
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Чернігів Справа № 825/2480/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,
при секретарі Шевченко О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Подибайла В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -
В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання неправомірною бездіяльність ЧОВК стосовно не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 12.03.2015 до в/ч НОМЕР_1 та не своєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнання неправомірною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 стосовно не виплати позивачу нарахованої згідно наказів військового комісара ЧОВК грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 5515,06 грн та стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача грошової компенсації в сумі 5515,06 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що був призваний на військову службу по мобілізації та був призначений на посаду «офіцера мобілізаційного відділення», в подальшому наказом № 25 від 12.03.2015 звільнено з військової служби. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 та наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 маю право на забезпечення харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави, однак в порушення вимог чинного законодавства ЧОВК позивача не зараховано на продовольче забезпечення та не виплачено грошову компенсацію замість встановленої норми харчування.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Представник відповідача (в/ч НОМЕР_1 ) у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав зазначених в запереченнях та просив відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача (ЧОВК) у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, доводи позовної заяви та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно наказу від 18.03.2014 № 21 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду «офіцер мобілізаційного відділення» (а.с. 8-9).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 25 від 12.03.2015 позивача звільнено з військової служби (а.с. 10-11).
Однак, 18.03.2015 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 № 29 позивача знову призвано на військову службу за мобілізацією до ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначено на посаду «старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу» (а.с.7).
Відповідно до пункту «н» приміток до норми № 1 - загальновійськова, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» (далі Постанова № 426), Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року № 402 (далі Положення № 402), а також розпорядження ТВО начальника тилу Збройних Сил України від 16 жовтня 2014 року № 341/4/10307т (до № 341/4/9217т), доведеного до ІНФОРМАЦІЯ_5 та військової частини НОМЕР_1 телеграмою ТВО начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НР№ 186 19 3 284 від 20 вересня 2014 року, громадяни, які призвані на військову службу безпосередньо до військових комісаріатів у зв`язку з оголошенням мобілізації, забезпечуються гарячою їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених з ними договорів Міністерством оборони України.
Зарахування військовослужбовців на продовольче забезпечення здійснюється на підставі наказів командира військової частини (керівника установи) до якої цей військовослужбовець прибув для проходження служби. У разі перебування військової частини (установи) на продовольчому забезпеченні в іншій військовій частині витяги зазначених наказів у день їх видання повинні передаватися до військової частини, яка безпосередньо забезпечує військовослужбовців харчуванням за встановленими нормами.
З моменту призову позивач проходив військову службу в одному з військових комісаріатів Чернігівської області, а отже повинен бути зарахованим на продовольче забезпечення наказом відповідного військового комісару.
Відповідно до розпорядження начальника Центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України від 07 червня 2012 року № 905 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 та підпорядкованих йому районних (міських) військових комісаріатів перебувають на продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Відтак, витяг з наказу про зарахування позивача на продовольче забезпечення в день його видання повинен бути направлений до військової частини НОМЕР_1 .
03.03.2015 до військової частини НОМЕР_1 надійшов наказ ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.12.2014 № 575 про постановку на продовольче забезпечення та виплату грошової компенсації названій категорії військовослужбовців за період з 18 березня по 30 листопада 2014 року.
У подальшому до військової частини НОМЕР_1 також надійшли накази військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.01.2015 № 02, від 04.02.2015 № 90 та від 04.03.2015 № 169 та від 06.04.2015 № 244 про виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування названій категорії військовослужбовців за період з грудня 2014 року по березень 2015 року включно. Загалом наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу нарахована грошова компенсація в сумі 5 515,06 грн.
Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.
Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Право позивача на забезпечення його харчуванням та на отримання грошової компенсації у разі не забезпечення харчуванням визначено Постановою № 426 та Положенням № 402.
Позивач зазначає, що про порушення свого права, у вигляді не забезпечення харчуванням та не виплату грошової компенсації замість нього він дізнався в липні 2015.
Разом з тим, не наводить жодних доказів, на підтвердження саме цього терміну.
З матеріалів справи вбачається, що про не забезпечення позивача харчуванням та не виплату йому грошової компенсації замість не отриманого харчування, позивачу було відомо з терміну його мобілізації з 18.03.2014.
Позов направлено до суду 06.08.2015, про що свідчать відповідні печатки на поштовому конверті (а.с. 12).
Таким чином позивач пропустив визначений ст. 99 КАС України 6 місячний строк для звернення до суду по періоду з 18.03.2014 по 05.02.2015 включно.
Позивачем не надано доказів поважності причин пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.
За таких підстав позовні вимоги позивача за цей період необхідно залишити без розгляду.
Судом також встановлено, що Чернігівський обласний військовий комісаріат та Військова частина НОМЕР_1 є окремими військовими підрозділами і не перебувають в стані підпорядкованості.
Тобто жодні накази ІНФОРМАЦІЯ_1 не є обов`язковими для виконання Військовою частиною НОМЕР_1 .
За таких підстав, накази Чернігівського обласного військового комісару про постановку позивача на харчове забезпечення та виплату йому грошової компенсації, замість неотриманого харчового забезпечення, не мають для Військової частини НОМЕР_1 жодної юридичної сили і не мають зобов`язального характеру.
Разом з тим, судом встановлено, що Чернігівський обласний військовий комісаріат, у спірний період на направляв до Військової частини НОМЕР_1 жодних належних документів щодо постановки позивача на продовольче забезпечення, чи виплату йому грошової компенсації за неотримання такого продовольчого забезпечення.
За таких підстав, у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 необхідно відмовити в цілому.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною бездіяльність ЧОВК стосовно не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 06.02.2015 по 01.03.2015 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення з 06.02.2015 по 01.03.2015 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до військової частини НОМЕР_1 .
В частині визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 05.02.2015 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до військової частини НОМЕР_1 , залишити без розгляду.
В решті позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот