Справа № 1007/3735/2012
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2012-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 1007/3735/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2012 року Броварський міськрайонний суду Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ в м.Києві ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України в м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС ДАІ в м.Києві ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України в м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВС1 №137294 від 28 лютого 2012 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що 28 лютого 2012 року інспектором ДПС ДАІ в м.Києві ОСОБА_2 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, а саме порушення п.12.4 ПДР України, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 320 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з даною постановою позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому пояснив, що оскаржувана постанова винесена неправомірно, з порушенням закону, так як позивачем не перевищувалась допустима швидкість, інспектором було відмовлено в допиті свідка, який був присутній в автомобілі, в постанові не вказані докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, при складанні протоколу права позивачу розяснені не були.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надіслали пояснення на позов, в яких позовні вимоги не визнають та просять проводити розгляд справи без їх участі а також світлину фото-зйомки радіолокаційного відеозаписувального вимірювача швидкості «ТРУКАМ ТС 000798 та копію свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вислухавши позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА1 № 587219 вбачається, що позивач 28 лютого 2012 року близько 10 год. 35 хв. в м.Києві на Столичному шосе, керуючи автомобілем «Чері», д.р.н. АІ 5977 ВК, перевищив допустиму швидкість рухаючись зі швидкістю 86 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. В звязку з чим, інспектором ДПС ДАІ в м.Києві ОСОБА_2 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км./год. Якщо перед нерегульованим чи небезпека

Як вбачається з матеріалів справи, позивач рухався зі швидкістю 86 км./год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 26 км./год. Швидкість автомобіля вимірювалась радіолокаційним відеозаписувальним вимірювачем швидкості «ТРУКАМ ТС 000798», що підтверджується наданою відповідачем світлиною за № НОМЕР_1.

Вищевказаний вимірювач швидкості «ТРУКАМ ТС 000798» придатний до застосування, що доводиться свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 04 січня 2013 року.

Як вбачається з протоколу позивачу були розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та надано можливість написати пояснення, що підтверджується підписом останнього в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що 28 лютого 2012 року ОСОБА_1 дійсно було порушено вимоги п. 12.4 ПДР України, а саме позивачем перевищено допустиму швидкість, рухаючись зі швидкістю 86 км./год..

Як встановлено судом в ході розгляду справи, під час винесення постанови відповідачем враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, в результаті чого застосовано не максимальний штраф, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак в ході розгляду справи позивачем не було доведено і не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази незаконність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення та не надані будь-які докази та доводи, які б могли спростувати факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, натомість відповідачами надано пояснення, в яких обґрунтовані підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності з посиланням на відповідні докази.

Таким чином з огляду на вищевикладене та керуючись: п. 12.4 ПДР України, ст.ст. 71, 160 - 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ДАІ в м.Києві ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України в м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, ВС1 №137294 від 28 лютого 2012 року, - залишити без задоволення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає відповідно ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.О.Білик