Справа № 2а-920/10/2470
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 р. Справа № 25421/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Старунського Д.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Хотинське АТП17741» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Хотинське АТП17741» до Відділу Державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії та скасування постанов, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ВАТ «Хотинське АТП17741» звернулось до суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції про визнання незаконними дій заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 17174078, № 17174646, №17175012, №17175706, № 17176052 та № 17176349 від 05 лютого 2010 року відповідно за виконавчими написами № 3736, № 3741, № 3740, № 3739, № 3738, № 3736 від 28 грудня 2009 року, виданими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та скасування цих постанов, а також про зобовязання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції ОСОБА_2 винести постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за вказаними виконавчими написами.

В обґрунтування позову зазначає про те, що виконавчі написи нотаріуса не є виконавчими документами в розумінні статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вони складені з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а саме: не вказано строк, за який провадиться стягнення; не вказаний розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника, а тому постанови про відкриття виконавчих проваджень за такими виконавчими написами підлягають скасуванню.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова мотивована тим, що відповідач правомірно відкрив виконавче провадження на підставі виконавчих написів нотаріуса, а виконавчі документи відповідають вимогам ст. 19 Закону № 606.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ВАТ «Хотинське АТП17741» подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповністю з»ясував обставини, що мають значення для справи та не надав належної правової оцінки доказам, які наявні в справі.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що між третьою особою та ВАТ «Хотинське АТП17741» укладено договір фінансового лізингу, а відтак, виникли договірні відносини з предмету лізингу транспортних засобів та причепів, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» є лізингодавцем відповідного майна, а ВАТ «Хотинське АТП17741» - лізингоодержувачем.

За невиконання договірних зобов»язань TOB «Райффайзен ОСОБА_1» відмовилось від договору лізингу та запропонувало Відкритому акціонерному товариству «Хотинське АТП-17741» повернути предмети лізингу, одночасно звернувшись до нотаріуса про вчинення виконавчого напису з метою повернення предмету лізингу у безспірному порядку.

На підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видав виконавчі написи №3736, №3741, №3740, №3739, №3738, №3736 від 28 грудня 2009 року про повернення предметів лізингу.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази колегія вважає за необхідне вказати про наступне.

Відповідно ст. 7 Закону «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» договори лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу, належать до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

В ст. 3 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видав виконавчі написи №3736, №3741, №3740, №3739, №3738, №3736 від 28 грудня 2009 року про повернення предметів лізингу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зі змісту оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження вбачається, що вони були прийняті на виконання обовязків державного виконавця щодо вжиття заходів примусового виконання виконавчих написів, та на виконання вимог ст. 5, ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». В розпорядженні державного виконавця були всі необхідні відомості щодо примусового виконання виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Із врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що у державного виконавця були достатні правові підстави для відкриття виконавчого провадження, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 24 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти виконавчий лист до виконання, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Стосовно посилань апелянта на відсутність у виконавчих написах строку за який проводиться стягнення та ін., то колегія вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно виконавчих написів у цій справі не відбувається стягнення сум, а ініціюється повернення майна.

Слід також вказати на те, що позивачем не надано жодних доказів у підтвердження того, що виконавчі написи у цій справі скасовані, визнані недійсними чи вчинені з порушенням вимог чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, ч.1 ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Хотинське АТП17741» залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року по справі №2а-920/10 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.Б. Заверуха

Судді : Д.М. Старунський

ОСОБА_4