Справа № 805/7279/14
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №805/7279/14

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі №805/7279/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі про стягнення витрат на виплату пенсій по інвалідності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі за текстом - УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя) звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі про стягнення витрат по особових справах пенсіонерів, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року на загальну суму 1184,40 грн. (а.с. 46-47).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року позовні вимоги УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі задоволені частково, а саме, стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі на користь УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя витрати виплаченої пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_2 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року у розмірі 450грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 4-6).

Позивач подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог і, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Обгрунтовував апеляційну скаргу тим, що згідно норм діючого законодавства, якими регулюються спірні відносини, час отримання виробничої травми пенсіонером на території СНД не впливає на наявність (чи відсутність) обов'язку відповідача відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії, оскільки відшкодування витрат повинен здійснювати відповідач з огляду на те, що пенсіонер перебуває на обліку у позивача, отримує пенсію, і отримання виробничої травми пенсіонером на території Російської Федерації колишніх республік після набуття Україною незалежності ніяким чином не впливає на обов'язок відповідача відшкодовувати зазначені витрати (а. с. 193-196).

Колегія суддів, заслухала суддю-доповідача, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

13 березня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав виробничу травму на підприємстві ВАТ "Сибкомплектмонтаж" м. Новий Уренгой, Російська Федерація, про що складений акт про нещасний випадок на виробництві № 1 від 23 березня 2011 року (а. с. 75).

УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя понесені витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності відносно ОСОБА_3 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року у розмірі 734,40 грн.

Понесені витрати позивачем були включені до відповідного акту звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі відмовилось прийняти до відшкодування сплачені УПФУ суми витрат, вважаючи, що вони не підлягають відшкодуванню.

Спірним питанням щодо наявності (відсутності) обов'язку у відповідача відшкодовувати витрат на виплату пенсії по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_3 який отримав ушкодження здоров'ю внаслідок нещасного випадку на виробництві в 2011 році в Російській Федерації.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відносно ОСОБА_3 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року на підставі висновку про те, що оскільки виробнича травма ОСОБА_3 отримана в 2011 році на території іноземної держави, відповідач згідно норм законів, якими врегульовані спірні відносини, не зобов'язаний відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві такій особі.

Колегія суддів не погоджує такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі за текстом - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

В залежності від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ( пункт четвертий частини першої статті 25 Основ.

Пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком згідно статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону № 1105-ХІУ, якою визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій

особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа.

При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене абзацом другим пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23.09.1999р. ( далі Закон №1105), згідно з яким, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом статті 21 Закону № 1105 у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Згідно статті 1 Угоди про гарантії пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди про гарантії встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом наведеної норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Отже, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку з виплатою та доставкою пенсії по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР) на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

З огляду на викладене, витрати на виплату на доставку основного розміру пенсії особам, які отримали травми на території колишнього СРСР так і на території Російської Федерації після проголошення незалежності України підлягають відшкодуванню відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року.

Отже, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території Російської Федерації є відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

З огляду на викладене, колегія суддів вирішила, що суд першої інстанції внаслідок невірного застосування норм матеріального права невірно вирішив справу в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_3 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року в сумі 734,40грн., в зв'язку з чим постанова суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нової про задоволення позову. Постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржена.

Апеляційний перегляд здійснено в межах доводів апеляційної скарги.

При вирішенні спірних відносин суд апеляційної інстанції відповідно до ст.244-2 КАС України враховував постанову Верховного Суду України від 19 травня 2015 року у справі №21-241а15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області про стягнення заборгованості, прийняту за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі №805/7279/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі про стягнення витрат на виплату пенсій по інвалідності скасувати в частині позовних вимог про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_3 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року в сумі 734,40грн.

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя витрат на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_3 за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року в сумі 734,40грн. задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Маріуполі за період з 01.03.2014 року до 31.05.2014 року, виплачену ОСОБА_3 пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 734,40грн. (сімсот тридцять чотири гривні 40 копійок).

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі №805/7279/14 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді І.А. Васильєва

Р.Ф. Ханова