Справа № 2-а-180/2010
Суддя: Мовчан О. Г.
Дата ухвалення: 2010-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 2а-180
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 травня 2010 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Мовчана О.Г.

при секретарі Рикун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Михайлівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДПС роти ДПС № 1 для обслуговування доріг державного значення при УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову АР № 168817 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП від 15 березня 2010 року винесену інспектором роти ДПС № 1 для обслуговування доріг державного значення при УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 у відношенні нього з накладенням стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 березня 2010 року його зупинив працівник ДПС ОСОБА_2 і повідомив, що начебто він порушив Правила дорожнього руху України (надалі ПДР). Незважаючи на його заперечення щодо відсутності факту порушення ПДР, інспектор відразу виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказаною постановю інспектора ДПС від 15 березня 2010 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, він начебто 15 березня 010 року о 15 годині 52 хвилини на а/д Харків Сімферополь в м. Запоріжжя, керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя з вул. Мокрянська на заборонений (жовтий) сигнал світлофора.

Позивач не погоджується з вказаними твердженнями, мотивуючи тим, що він діяв у відповідності до пункту 16.8 ПДР, який не тільки дозволяє, а зобовязує водія, який виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Окрім того пункт 8.11 ПДР України, дозволяє водієві, який не може при зміні сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному в ПДР місці не вдаваючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. В даному випадку склалася саме така ситуація, що співробітником ДАІ, який склав протокол не взято до уваги. Тобто фактично він діяв правомірно і у його діях взагалі не було порушень ПДР. Доказів того, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора, співробітником ДАІ, яким складено протокол, не наведено. Сам він знаходився на значній відстані за перехрестям і воно знаходилось поза полем його зору, принаймні він не міг точно встановити момент перетинання межі перехрестя відповідно до увімкненого у цей момент сигналу світлофору внаслідок кута оглядовості з того місця, де він знаходився. Вказівка в протоколі про те, що порушення зафіксовано відеозаписом, є надуманою про що свідчить відсутність відомостей, яким саме відео приладом вівся запис.

В звязку з викладеним позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 168817 від 15 березня 2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду:

-світлокопія постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 168817;

-світлокопія протоколу про адміністративне правопорушення серії АР № 231762;

-світлокопія паспорта громадянина України.

Позивач в судове засідання не зявився, однак направив суду заяву з клопотання про розгляд справи за його відсутності і підтриманні позовних вимог.

Відповідач, який своєчасно та в установленому законом порядку сповіщався про час та місце розгляду справи, до судового засідання повторно не зявився, причини неявки суду не сповіщені.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача відповідно до положень частини 4 ст.128 КАС України.

Дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог й потребу їх задоволення виходячи з наступного:

-відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

-ч.2 ст.2 КАС України, встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження;

-відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

-за змістом п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

-відповідно до ст.ст.287-289 КУпАП, передбачено право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення;

-відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову;

-відповідно до положень ч.3 ст.72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання;

-відповідно до пункту 16.8. Правил дорожнього руху України, водій який виїхав на перетинання проїзних частин згідно сигналу світлофора, дозволяючого рух, повинен виїхати в наміченому напрямку незалежно від сигналу світлофору на виїзді;

-згідно п.8.11. Правил дорожнього руху України, водіям, які при ввімкненні жовтого сигналу світлофора не можуть зупинити транспортний засіб, у вказаному в ПДР місці, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху;

В наслідок відповідності дій позивача вимогам Правил дорожнього руху, в діях останнього не вбачається адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а отже відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог адміністративного позову та потребу їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.247, 268, 283-284 КУпАП, ст.ст.11, 71, 72, 94, 98, 161-163, 167 КАС України, Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року „Про Правила дорожнього руху зі змінами і доповненнями згідно з постановами КМУ № 876 від 01. жовтня 2008 року, №№ 76124 від 11 лютого 2009 року та № 395 від 22 квітня 2009 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДПС роти ДПС № 1 для обслуговування доріг державного значення при УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови АР № 168817 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 15 березня 2010 року - задовольнити.

Постанову АР № 168817 від 15 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Михайлівської РДА ОСОБА_3 просила заяву задовольнити, вказуючи на те, що усиновлення дитини заявниками відповідає інтересам дитини. Вважає що родина Атаєвих зможе забезпечити дитину як в духовному вихованні так і в матеріальному.

122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 425 гривень визнати незаконною та скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дати її проголошення і поданням після цього апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4