Справа № 658/503/15-а
Суддя: Подіновська Г. В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 658/503/15-а
(провадження № 2-а/658/22/15)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Подіновької Г.В.,

при секретарі Уманець А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мазанової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області про визнання незаконним рішення УПФУ в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області та зобов'язання вчинити дію,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Каховка та Каховському районі, в якому просила суд визнати незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в місті Каховка та Каховському районі від 22 вересня 2014 року та скасувати його, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Каховка та Каховському районі Херсонської області призначити їй пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що згідно записів в її трудовій книжці вона має загальний трудовий стаж, який складає 29 років 2 місяці 23 дні, з яких стаж, який дає їй право на пенсію за вислугою років складає 27 років 6 днів, що дає їй право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала на вищезазначених підставах, уточнила та просила суд його задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали в повному обсязі, подали до суду письмові заперечення, в яких посилаючись на правильність проведення розрахунку спеціального трудового стажу ОСОБА_1 спеціалістами управління Пенсійного фонду України в місті Каховка та Каховському районі, оформленого протоколом (рішенням) засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення № 244 від 22.09.2014 року, яким визначено спеціальний стаж роботи позивачки 21 рік 11 місяців та 24 днів, що позбавляє ОСОБА_1 права на призначення пенсії у відповідності до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії БТ-І № 7093267, позивачка з 01 вересня 1983 року до 27 червня 1986 року навчалась у Бериславському медичному училищі Херсонської області за спеціальністю «медична сестра», що також підтверджується диплом серії ИТ № 954205 за кваліфікацією «медична сестра».

З 11 серпня 1986 року по 04 квітня 1988 року ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри інфекційного відділення Каховської центральної районної лікарні.

11 жовтня 1990 року позивачка була прийнята до Каховської ЦРЛ до оздоровчого пункту Каховського заводу електрозварювального устаткування згідно наказу № 119-к від 11.10.1990 року, а 01 січня 2001 року звільнена по переводу до ВАТ «Каховський завод ЕСУ» згідно наказу № 11-к від 22.01.2001 року.

02 січня 2001 року ОСОБА_1 прийнята по переводу медсестрою до оздоровчого пункту Акціонерного товариства відкритого типу «Каховський завод електрозварювального устаткування» згідно наказу № 23-к від 02.02.2001 року, а 03 липня 2014 року була звільнена з займаної посади згідно наказу № 153-к від 03.07.2014 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення № 244 від 22.09.2014 року, оформленого у вигляді рішення, відповідачем визначено спеціальний стаж роботи позивачки, який дає право на пенсію за вислугою років, 21 рік 11 місяців та 24 днів, з розрахунку з 11.08.1986 року по 19.09.1987 року, з 23.09.1987 року по 16.10.1987 року, з 01.11.1987 року по 04.04.1988 року (зараховано в подвійному розмірі), з 20.09.1987 року по 22.09.1987 року, з 17.10.1987 року по 31.10.1987 року, з 11.10.1990 року по 21.12.1996 року, з 15.07.2000 року по 20.08.2000 року, з 02.01.2001 року по 20.07.2008 року, з 28.01.2009 року по 28.01.2012 року, з 30.08.2012 року по 03.07.2014 року, з яких до спеціального стажу відповідачем не зараховані наступні періоди - з 01.01.1997 року по 15.07.2000 року та з 21.08.2000 року по 01.01.2001 року, у зв'язку із тим, що у роботодавця відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачці в зазначений період; з 20.09.1987 року по 22.09.1987 року та з 17.10.1987 року по 31.10.1987 року, з підстав перебування позивачки у відпустці без збереження заробітної плати під час роботи в інфекційному відділенні Каховської ЦРЛ; з 21.07.2008 року по 27.01.2009 року та з 29.01.2012 року по 29.08.2012 року, по причині відсутності акредитацій них сертифікатів установи охорони здоров'я у зазначеному періоді.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону № 5462-VI від 16.10.2012 року) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Враховуючи записи трудової книжки позивачки та довідки з місця роботи, спеціальний стаж, що у відповідності до ст.55 п. «е» ЗУ «Про пенсійне забезпечення» дає ОСОБА_1 право на пенсію по вислузі років становить 27 років 0 місяців 8 днів, виходячи з наступного розрахунку:

з 11.08.1986 року по 04.04.1988 року у зв'язку з роботою в інфекційному відділенні Каховської ЦРЛ протягом 1 року 7 місяців та 23 дні, що у відповідності до ст.60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу в подвійному розмірі і становить 3 роки 3 місяці 16 днів;

з 11.10.1990 року по 01.01.2001 року у зв'язку з роботою медичної сестри оздоровчого пункту Каховського заводу електрозварювального устаткування протягом 10 років 2 місяців 21 днів;

з 02.01.2001 року по 03.07.2014 року у зв'язку з роботою на посаді медичної сестри пункту охорони здоров'я ПАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» протягом 13 років 6 місяців 1 день.

Посилання відповідача на відмову в зарахуванні періоду роботи з 20.09.1987 року по 22.09.1987 року та з 17.10.1987 року по 31.10.1987 року, у зв'язку з перебуванням позивачки у відпустці без збереження заробітної плати під час роботи в інфекційному відділенні Каховської ЦРЛ суд до уваги не бере, оскільки у відповідності до статтей 74 та 84 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності надаються щорічні відпустки із збереженням місця роботи і заробітної плати. У випадках передбаченими ст. 25 ЗУ «Про відпустки» працівнику за його бажанням надаються в обов'язковому порядку відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин на термін, обумовлений угодою між працівником та власником. У зв'язку із цим, суд приходить до висновку, що право на відпустку без збереження заробітної плати не позбавило позивачку права на збереження її місця роботи, тож і безперервного стажу роботи, який має враховуватись до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію по вислузі років та рахуватись в подвійному розмірі.

Окрім того, період роботи позивачки на посаді медичної сестри інфекційного відділення Каховської ЦРЛ підтверджується довідкою Каховської центральної районної лікарні Херсонської області № 74 від 17.01.2015 року, яка підтверджує факт роботи позивачки на посаді медичної сестри повний робочий день у тісному контакті з інфекційними хворими, за відпрацьований нею час простоїв не було, в період роботи у відпустці по догляду за дитиною до 3-х та до 6-и річного віку позивачка не знаходилась.

Також суд, до уваги не бере посилання відповідача, як на підставу не зарахування до спеціального стажу, який дає право позивачці на пенсію по вислузі років, стаж роботи з 01.01.1997 року по 15.07.2000 року та з 21.08.2000 року по 01.01.2001 року, у зв'язку із тим, що у в Каховській ЦРЛ відсутня первинна документація (відомості, накази) з нарахування заробітної плати. Так, виходячи з довідки Центральної районної лікарні Каховської районної ради від 25.07.2014 року за № 1241 з 1997 року здоровпункт, в якому працювала позивачка на посаді медичної сестри в період з 11.10.1990 року по 01.01.2001 року переведений з бюджетного фінансування на договірну основу з підприємством, у зв'язку із цим кошти з бюджету на заробітну плату не виділялись, тому, відповідно і відомості про нараховану заробітну плату за період з 1997 року по 2000 рік в Каховській ЦРЛ відсутні.

Як визначено правилом ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в трудовій книжці позивачки визначений період роботи на посаді медичної сестри оздоровчого пункту Каховського заводу електрозварювального устаткування, не має неточностей, спірний період роботи позивачки підтверджується довідкою за вих.№73 від 17.01.2015 року, що не дає сумнівів у справжності та дійсності запису у трудовій книжці позивачки.

Суд приймає до уваги доводи відповідача в частині не зарахування до спеціального стажу позивачки період роботи з 21.07.2008 року по 27.01.2009 року та з 29.01.2012 року по 29.08.2012 року, по причині відсутності акредитаційних сертифікатів установи охорони здоров'я, з наступних підстав.

Не зважаючи на те, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення» жодного посилання, як на підставу не зарахування до спеціального стажу, який дає право на пенсію по вислузі років, відсутність сертифікату акредитації установи не зазначено, проте Порядком акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 15.07.1997 року визначено, що акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам. Акредитації підлягають всі заклади охорони здоров'я незалежно від форми власності. Постановою Кабінету Міністрів від 04.11.1993р. №909 (із змінами) затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. В п.2 приміток зазначено, що робота в установах освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, передбачених Переліком, дає право на пенсію незалежно від форм власності або відомчої належності закладу.

Таким чином, враховуючи відсутність акредитації, підтвердженого відповідними сертифікатами оздоровчого пункту відкритого акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» (наділі перейменований в публічне акціонерне товариство «Каховський завод електрозварювального устаткування») протягом періоду з 21.07.2008 року по 27.01.2009 року та з 29.01.2012 року по 29.08.2012 року, що в цілому становить період в 1 рік 1 місяць 6 днів, не входить до спеціального стажу позивачки, передбачений п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Отже, спеціальний стаж ОСОБА_1, що дає їй право на пенсію по вислузі років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» становить 25 років 11 місяців 2 дні (27 років 0 місяців 8 днів - 1 рік 1 місяць 6 днів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 17, 71, 160-163 КАС України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області про визнання незаконним рішення УПФУ в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області та зобов'язання вчинити дію- задовольнити.

Визнати незаконним рішення №244 Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області від 22.09.2014 року та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту «е» ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви про призначення пенсії.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СуддяПодіновська Г. В.