Справа № 2-а-92/2010
Суддя: Головня В. П.
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-92/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Головні В.П., секретаря судових засідань - ОСОБА_1, з участю представника позивача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Баранівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління ДАІ МВС України в Житомирській області, інспектора ДПС Новоград- Волинського віділення ДАІ Управління ДАІ МВС України в Житомирській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2010 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом. Просить визнати протиправними дії інспектора ДПС Новоград- Волинського віділення ДАІ Управління ДАІ МВС України в Житомирській області ОСОБА_4, та скасувати постанову серії АМ № 101307 від 27 лютого 2010 року, яка винесена останнім, про накладення на нього за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу в розмірі 425 гривень. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 27 лютого 2010 року під час керування транспортним засобом, на якому були встановлені транзитні номерні знаки був зупинений відповідачем ОСОБА_4, який склав на нього протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що він ніби - то не надав перевагу в русі пішоходам та керував автомобілем, не маючи при собі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки не порушував Правила дорожнього руху України. Зокрема, не було такого, щоб він не- надав перевагу в русі пішоходам, оскільки останні не переходили проїжджу частину дороги. Він керував автомобілем з транзитними номерними знаками, а тому не мав можливості отримати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як автомобіль було знято з обліку. Крім того відповідачем ОСОБА_4 було порушено його право на захист.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов, просить визнати протиправними дії інспектора ДПС Новоград- Волинського віділення ДАІ Управління ДАІ МВС України в Житомирській області ОСОБА_4, та скасувати постанову серії АМ № 101307 від 27 лютого 2010 року, яка винесена останнім, про накладення на нього за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу в розмірі 425 гривень.

Представник Управління ДАІ УМВС в Житомирській області та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились і не повідомили про причину неявки. Про час і місце розгляду справи вони повідомлені належним чином

Вислухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких заперечень проти позову відповідачі не подали до суду.

Згідно з протоколом у справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2009 року серії АМ №114982, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 101397 від 27.02.2010 року, ОСОБА_3В притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення зате, що 27 лютого 2010 року о 16 годині 15 хвилин він, керуючи автомобілем «Фольксваген», номерний знак АВ 9394 на вулиці Шевченка в м.Новоград-Волинську, не надав перевагу в русі пішоходам на пішоходному переході, при цьому був відсутній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушив вимоги пунктів 2.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3В зазначив, що не згідний з висновком інпектора ДАІ, перешкод для руху пішоходів не створював. Клопоче про надання йому юридичної допомоги.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_3В адміністративного стягнення відповідач -інспектор ДПС ОСОБА_4 не зазначив доказів, якими підтверджується вина ОСОБА_3В у вчиненні правопорушення, не дав оцінку запереченням ОСОБА_3 проти записів в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначив чому він не взяв останні до уваги.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина позивача в порушенні пункту 16.2 Правил дорожнього руху України не доведена, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення без зазначення будь -яких доказів.

Крім того відповідачем ОСОБА_4 грубо порушено вимоги статті 59 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту цих норм Законів, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Проігнорувавши вимогу ОСОБА_3 про бажання мати юриридичну допомогу, ОСОБА_4 грубо порушив право позивача на захист.

Частиною 1 статті 126 КупАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом , а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Випадки, коли працівники ДАІ зобов'язані перевіряти наявність такого страхового полісу встановлені Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Зокрема частиною 2 ст. 21 цього Закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: ДАІ МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Інші, крім зазначених вище, випадки, здійснення контролю за наявністю у водіїв договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, законодавством не передбачені.

Частинами 3 та 4 статті 21 Закону встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, згідно з вимогами зазначених норм Законів, водій зобов'язаний пред'явити поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у всіх випадках зупинки його працівником ДАІ, однак до адміністративної відповідальністі може бути притянутий лише за непред'явлення полісу під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 був знятий з обліку, був затриманий працівником ДАІ без законних підстав /відомості про порушення ним правил дорожнього руху до момента зупинки відсутні/ , він не може нести відповідальність за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в його діях відсутній склад цього правопорушення.

Зазначені обставини не були враховані інспекторм ДПС ОСОБА_4 , а тому він безпідставно притягнув ОСОБА_3В до адміністративної відповідальності і наклав на нього штраф за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин постанова серії АМ № 101397 від 27.02.2010 року, винесена інспектором ДПС ОСОБА_4О про накладення на ОСОБА_3В за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу в розмірі 425 гривень, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 254 КАС України, ст.ст. 122, 126, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС Новоград Волинського відділення ДАІ правління ДАІ МВС України в Житомирській області ОСОБА_4 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АМ 101397 від 27 лютого 2010 року, яка винесена , інспектором ДПС Новоград- Волинського віділення ДАІ Управління ДАІ МВС України в Житомирській області ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_3 за частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу в розмірі 425 гривень.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Баранівський районний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Головня В.П.