Справа № 2а-4775/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 р. Справа № 1269/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Старунського Д.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Янош М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2009 року позивачі звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про: визнання незаконними дій, які повязані з нарахуванням та виплатою основної (державної) та додаткової пенсій за період з 01.01.2008 року відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязання здійснити перерахунок призначених основної та додаткової пенсій виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 січня 2008 року; зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в подальшому виплачувати пенсію у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії у меншому розмірі, ніж встановлений ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01.01.2008 року за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі здійснити перерахунок та виплатити позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 пенсію по інвалідності за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у відповідності до ст. 50, ч.4 ст.54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01.01.2008 року із розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за даний період в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 грудня 2009 року виправлено допущену описку у третьому абзаці резолютивної частини постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року з «Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі» на «Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області».

Вказана постанова мотивована тим, що позивачі є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, визнані інвалідами 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до І категорії, що визнані інвалідами 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. Згідно із вимогами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія особам, віднесеним до І категорії, які є інвалідами 2 групи внаслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи, не повинна бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком. Стосовно пропущення позивачами строку звернення до суду, який передбачений ст. 99 КАС України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачами такий пропущений з поважних причин, оскільки про факт порушення прав позивачі дізнались лише після опублікування та розповсюдження у засобах масової інформації влітку 2009 року у звязку з ухваленням рішення Конституційним судом України від 22.05.2008 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційні скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначає, що виплачуючи позивачам пенсію Управління діяло у спосіб, визначений законодавством та у межах своїх повноважень. Також зазначає, що суд першої інстанції помилково визнав вказану позивачами причину пропуску строку звернення до суду поважною, а також не встановив, що позивачі отримують пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як військовослужбовці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Таким чином, позивачі маючи право на отримання одного з двох видів пенсії обрали пенсію за вислугу років як військовослужбовці. Просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційних скаргах посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому, просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області подану управлінням апеляційну скаргу підтримав, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні подані ними апеляційні скарги підтримали, просили оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення апелянтів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, їх визнано інвалідами 2 групи. Положеннями статті 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їх віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В той же час, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції неповністю зясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, має місце порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з наступних підстав.

У відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі отримують пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший позивачі в установленому чинним законодавством порядку не зверталися. Чинним законодавством України не передбачено отримання пенсії, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірах, визначених ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки це різні види державної пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплатити позивачам з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року пенсію відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В той же час, колегія суддів вважає, що позовні вимоги, що стосуються перерахунку та виплати додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 цього Закону є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

З огляду на пріоритетність законів над підзаконними актами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при визначенні розміру додаткової пенсії позивачам, застосуванню підлягає частина перша статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зі статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачами конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка носить імперативний характер, на переконання колегії суддів свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення такого мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачам слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсій позивачам повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому, відмова відповідача у проведенні такого перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною.

В той же час, колегія суддів вважає, що посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, який передбачений ч.2 ст. 99 КАС України також є обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У звязку з тим, що додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю позивачам у розмірі, визначеному ст. 50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не нараховувалось відповідачем, колегія суддів вважає, що в даному випадку слід застосовувати річний строк звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 99 КАС України, оскільки іншими нормативно-правовими актами не визначено строк звернення до суду за не нарахованими пенсіями. Стосовно посилань суду першої інстанції на те, що позивачі дізнались про порушення свого права лише влітку 2009 року, а тому строк звернення до суду не пропущено, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими, оскільки позивачі могли та мали реальну можливість бути обізнаним з нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно отримували пенсію та були обізнані з її розміром.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачам додаткової щомісячної пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю слід визнати протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати на користь позивачів додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 17 вересня 2008 року (з врахуванням строку звернення до суду).

У задоволенні позовних вимог за період з 1 січня 2008 року по 17 вересня 2008 року слід відмовити у звязку з пропуском позивачами строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. ч. 3, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2009 року в справі № 2-а-4775/09 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1, ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17 вересня 2008 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю ОСОБА_1, ОСОБА_2 згідно статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком згідно із вимогами статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 17 вересня 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :О.Б. Заверуха

Судді : Д.М. Старунський

ОСОБА_3