Справа № 2а-647/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 р. Справа № 37948/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Старунського Д.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Ткач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тячівської районної державної адміністрації в якому просила: визнати розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 8 вересня 2010 року № 165-к «Про звільнення ОСОБА_1В.» таким, що не відповідає вимогам закону, скасувати його та поновити її на посаді начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації з дня незаконного звільнення 8 вересня 2010 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі; стягнути з Тячівської районної державної адміністрації в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 вересня 2010 року по день розгляду справи з розрахунку її середньомісячного заробітку в розмірі 2154 грн. та моральну шкоду в розмірі 40000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що її звільнення є незаконним, оскільки зазначені в оскаржуваному розпорядженні підстави її звільнення не відповідають дійсності. Про її відповідність займаній посаді свідчить те, що її робота неодноразово позитивно оцінювалась у вигляді відзнак, грамот, подяк та преміювань, у 2007 році нею пройдено курси по підвищенню кваліфікації, що стверджується відповідним свідоцтвом, а відтак, в силу вимог п. 2 ст. 40 КЗпП України вона повністю відповідала займаній посаді і підстав для її звільнення у відповідача не було. З огляду на незаконність її звільнення в її користь підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу та спричинена їй моральна шкода.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2010 року позов задоволено частково. Розпорядження голови Тячівської райдержадміністрації від 8 вересня 2010 року за № 165-к « Про звільнення ОСОБА_1В.» визнано протиправним і скасовано. Постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації з моменту її звільнення. Постановлено стягнути з Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 4797 (чотири тисячі сімсот девяносто сім) гривень 50 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням з цієї суми податку та інших обов»язкових платежів. Постановлено стягнути з Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач була звільнена з порушенням вимог законодавства України, яке регулює дані відносини, оскільки відповідачем в судовому засіданні не доведено вини позивачки у констатованих в розпорядженні про її звільнення обставинах, а також її невідповідність займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров»я. Відтак, вимоги позивачки про визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення відповідача, поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та частково моральної шкоди у розмірі 3000 грн. є підставними та підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Тячівська районна державна адміністрація подала до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, вказує, що порушення норм трудового законодавства з боку ОСОБА_1, які в подальшому стали причиною її звільнення із займаної посади, на думку відповідача, мали місце та доведені відповідачем.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги апеляційної скарги заперечили, вважають постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просять залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З матеріалів справи вбачається, що дану адміністративну справу розглянуто Тячівським районним судом Закарпатської області. Відкриваючи провадження в цій справі та приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції не врахував того, що позивач є державним службовцем 12 рангу та оскаржує розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації про її звільнення з посади начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації.

Таким чином, позивач проходила публічну службу, а відтак, у відповідності до ч. 2 ст. 18 КАС України ця справа за правилами предметної підсудності підлягала розгляду Закарпатським окружним адміністративним судом, що не було враховано судом першої інстанції. З огляду на вимоги ст. 202 КАС України, колегія суддів вважає це підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

В процесі апеляційного розгляду встановлено, що позивач працювала на посаді начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації з 08.09.2008 року. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу» їй присвоєно 12 ранг держаного службовця.

Розпорядженням голови Тячівської райдержадміністрації від 08.09.2010 року № 165-к її звільнено з посади начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації на підставі ст. ст. 40 п.2 , 43-1 ч.7 КЗпП України, ст. 14 Закону України «Про державну службу» як таку, що не відповідає займаній посаді.

Дане розпорядження видане на підставі матеріалів засідання колегії районної державної адміністрації, яка відбулася 13 серпня 2010 року, на якому роботу начальника відділу освіти державної адміністрації ОСОБА_1 по підготовці загальноосвітніх закладів району до початку нового навчального року та забезпечення їх безперебійного функціонування в осінньо-зимовий період 2010-2011 років визнано незадовільною, оскільки вона проявила бездіяльність по забезпеченню виконання доручень голови державної адміністрації від 1 червня 2010 року, дані на засіданні колегії 31 червня 2010 року « Про підсумки роботи житлово-комунального господарства району в осінньо-зимовий період 2009-2010 років». Крім цього, в оскаржуваному розпорядженні вказано що: некваліфіковані дії ОСОБА_1 призвели до відміни тендерних торгів, що створило загрозу своєчасного забезпечення установ освіти у визначені строки, твердим паливом; вона допустила порушення норм трудового законодавства України, чим нанесено значної шкоди державі у звязку з непередбаченими відшкодуваннями за рішенням суду в користь ОСОБА_2 на суму 10000 грн.; значно погіршилися показники, що характеризують навчально-виховний процес.

В процесі апеляційного розгляду також встановлено, що 28 грудня 2009 року позивачка нагороджена почесною грамотою голови обласної державної адміністрації за сумлінну працю, вагомий особистий внесок у соціально-економічний та культурний розвиток Тячівського району (а.с. 32). З червня по вересень 2010 року брала участь в проекті «Leaders of changes», ОСОБА_3 (а.с. 33), у 2009 році їй оголошувалась подяка голови Тячівської районної державної адміністрації за вагомий особистий внесок у соціально-економічний розвиток району (а.с. 34), 1 грудня 2007 року позивач отримала Свідоцтво про підвищення кваліфікації СПК № 352995, виданий Центральним інститутом післядипломної педагогічної освіти АПН України (а.с. 90).

З огляду на встановлені обставини та наявні у справі докази колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 40 КЗпП України, підставою для розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, є виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров»я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає допуску до державної таємниці.

При розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні колегії районної державної адміністрації від 31 травня 2010 року при розгляді питання «Про підсумки роботи житлово-комунальних господарств району в осінньо-зимовий період 2009-2010 років», відділу освіти доручено забезпечити якісну підготовку котелень та систем опалення підвідомчих установ до початку опалювального сезону 2010 - 2011 років, установи бюджетної сфери твердим паливом на опалювальний сезон 2010 - 2011 років, проходження операторами газових котелень бюджетних установ курсів підготовки з отримання посвідчення про допуск до роботи.

Згідно акту позапланової виїзної перевірки дотримання порядку проведення процедур закупівель за державні кошти у відділі освіти Тячівської райдержадміністрації за період з 01.01.2010 року по 31.08.2010 року виявлено ряд порушень законодавства щодо створення та функціонування тендерного комітету. Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 22 лютого 2010 року стягнуто з відділу освіти Тячівської райдержадміністрації на користь ОСОБА_2 10000 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

З огляду на вимоги ст. 72 КАС України, колегія суддів вважає, що викладені в оскаржуваному розпорядженні обставини з приводу неналежного виконання позивачем доручення про забезпечення якісної підготовки котелень та систем опалення є необґрунтованими, оскільки позивач в період з 8 по 10 червня 2010 року та з 18 по 26 червня 2010 року перебувала в службовому відрядженні, а з 28 червня 2010 року по 08 вересня 2010 року, тобто до моменту її звільнення на лікарняному, що унеможливлювало з її боку організацію виконання доручення голови Тячівської районної державної адміністрації.

Щодо відміни тендерних торгів, то у відповідності до ст. 12 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» керівництво роботою тендерного комітету здійснює його голова, який організовує роботу комітету та несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього обовязків.

Акт позапланової виїзної перевірки дотримання порядку проведення процедур закупівель за державні кошти у відділі освіти Тячівської райдержадміністрації за період з 01.01.2010 року по 31.08.2010 року, складений КРУ в Закарпатській області, не містить жодних даних, які б вказували на допущення порушень саме з боку позивачки при організації і проведенні тендерних процедур. Слід також вказати на те, що згідно наказу відділу освіти Тячівської РДА № 376 від 12.11.2009 року обовязок по організації роботи тендерного комітету покладено на заступника начальника відділу освіти, який одночасно є головою тендерного комітету, а відтак, організовує його роботу, проводить засідання та несе відповідальність за його діяльність.

Щодо посилань в оскаржуваному наказі про порушення позивачкою норм трудового законодавства України, чим нанесено значної шкоди державі у звязку з непередбаченими відшкодуваннями за рішенням суду в користь ОСОБА_2 на суму 10000 грн., то колегія суддів вважає за необхідне вказати, що незаконне звільнення ОСОБА_2 мало місце в період коли позивачка на посаді начальника відділу освіти ще не працювала.

В той же час, у звязку із скасуванням рішенням Тячівського районного суду від 11.11.2008 року наказу начальника відділу освіти від 26.06.2008 року, наказом начальника відділу освіти ОСОБА_1 № 13-к від 15.01.2009 року ОСОБА_2 поновлено на посаді заступника директора Углянської ЗОШ 1-3 ступенів (а.с. 105).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що вирішальне значення для прийняття рішення про законність звільнення з підстав, передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП, мають фактичні дані, які свідчать про те, що працівник не може забезпечити належного виконання покладених на нього службових обов'язків. Проте, відповідачем не наведено фактів невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді через низьку кваліфікацію чи незадовільний стан здоров»я.

У звязку з встановленням факту звільнення позивачки з порушенням вимог чинного законодавства, колегія вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення в її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 8 вересня 2010 року в сумі 4797,50 гривень та частково моральної шкоди на суму 3000 гривень.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2010 року по справі № 2а-647/10 скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 8 вересня 2010 року за № 165-к «Про звільнення ОСОБА_1В.».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області з моменту її незаконного звільнення з 8 вересня 2010 року.

Стягнути з Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 4797,50 грн. (чотири тисячі сімсот девяносто сім гривень пятдесят копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням з цієї суми податку та інших обовязкових платежів та 3000 (три тисячі) гривень спричиненої моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення позивачки на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 2154 (дві тисячі сто пятдесят чотири гривні) з відрахуванням з цієї суми податку та інших обовязкових платежів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий : О.Б. Заверуха

Судді : Д.М. Старунський

ОСОБА_4

Повний текст постанови

виготовлений та підписаний

04.03.2011 року