Справа № 2-а-4269/11
Суддя: Тверський С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4219-2011
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Тверський С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області про перерахунок державної соціальної допомоги до пенсії інвалідам війни -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід 2 групи., що підтверджується посвідченнями серії А № 033245 та Б№ 556414, та довідками МСЕК.

З 1994 року знаходиться на обліку в УПФУ в м. Артемівську, як отримувач пенсії по 3 групи інвалідності.

Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області порушує його права нараховуючи йому пенсійне забезпечення з порушенням вимог діючого законодавства, а саме:

Відповідно до вимог ст.13 ч.6 п.27 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції до 31.12.2005 року було порушено його право на державну соціальну допомогу до пенсії як інвалідам війни (а також особам прирівняним до інвалідів війни), а саме позивачу виплачувалася надбавка менш 200% мінімальної пенсії за віком як інваліду війни 3 групи.

Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати дії відповідача противоправними у відмові йому у перерахунку пенсі як інваліду війни з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року. Зобовязати УПФУ в м. Артемівську Донецької області згідно п.27 ст..13 «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи», зробити йому перерахунок та виплату державної допомоги до пенсії як інваліду 3 групи за період з 01.01.2000 року до 31.12.2005 року в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

У судове засідання позивач не зявився надав до суду заяву в якої просить справу

розглядати у його відсутності та на заявлений вимогах наполягає.

Представник відповідача УПФУ м. Артемівську Донецької області, який належним чином був повідомлений про час слухання справи не зявився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, мотивуючи, тим, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду і з 1.01.2006 року в ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»були внесені зміни, які діють по сьогоднішній день та пенсія позивачу нараховується згідно закону.

З огляду на зазначені обставини та враховуючи приписи ч.4 ст. 122 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повно і всебічно з'ясованих обставинах в адміністративній справі та підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач ОСОБА_1 з 18.11.2010 року визнаний інвалідом 2-ї групи від захворювання, яке пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримував, відповідно, пенсії по інвалідності 2 групи.

Згідно посвідчення серії Б № 556414 позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від

22.10.93 року № 3551-ХІІ визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Закону до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»№ 3551 від 22.10.1993 року в редакції, яка діяла до 01.01.06 року, було передбачено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 % мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір, з якого обчислюється позивачу підвищення до пенсії за вислугу років як інваліду війни, був встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 831 від 26.07.96 року Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 01.08.96 року та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 01.08.96 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3.01.02 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Зазначені постанови регулювали правовідносини, які виникли до 01.01.06 року.

Таким чином, з урахуванням розміру мінімальної пенсії, з якого необхідно визначати розмір доплати до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1, такий розмір було збільшено, що потягло збільшення розміру пільгових виплат позивачу.

Вказані положення не визнані неконституційними Конституційним Судом України. Ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що доплата до пенсії інваліду війни - є пільгою. При цьому, пільга не є складовою основної пенсії, а тому суд вважає, що з боку відповідача не було порушень Конституційного права позивача на належне соціальне забезпечення.

Пунктом 3 розділу І Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 5.10.05 року № 2939-IV, який згідно пункту 1 розділу II набрав чинності з 1.01.06 року, ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" була викладена в такій редакції: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Ця норма є діючою на даний час та Конституційним судом України її зміна неконституційною не визнавалася.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок надбавки до пенсії з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року як інваліду війни 3 групи у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно при діючій на час звернення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за якою розмір підвищення для інвалідів 3 групи складає 30 % , а для інвалідів 2 групи - 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і як вбачається з матеріалів справи, такий перерахунок здійснювався відповідачем своєчасно.

Більш того, позивач з вказаними вимогами до відповідача із заявою про перерахунок надбавки до пенсії як інваліду війни за період з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року не звертався.

У відповідності до ст. 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 року № 1058-ІV перерахунок пенсії проводиться з часу звернення із заявою про перерахунок.

Із заявою щодо зазначеного перерахунку позивач звернувся до відповідача лише у 2010 році, тобто на час, коли ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" існувала у новій редакції, що унеможливлювало відповідачу зробити перерахунок надбавки до пенсії як інваліду війни 3 групи у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно.

Крім того, для звернення до суду із заявою про перерахунок підвищення до пенсії за період з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст. 99 КАС України, на застосуванні якого при розгляді справи УПФУ наполягає.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права встановлюється шестимісячний строк. Який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Позивач не надав суду переконливих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду. За таких підстав , суд вважає, що позивачем пропущено строк для звернення до суду..

Таким чином, суд вважає, що за період з 01.01.2000 року по 31.12.2005 року позивачу слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 17-19, 69-72, 87, 94, 99, 122, 158-163, 167 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.93 року № 3551-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»№ 3551 від 22.10.93 року, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 5.10.05 року № 2939-IV, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області про перерахунок державної соціальної допомоги до пенсії інвалідам війни, відмовити у повному обсязі.

Ця постанова набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено в строк передбачений для оскарження останньої.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького адміністративного апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанову винесено у суддею у нарадчий кімнаті.

Суддя Артемівського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_2