Справа № 2а-1462/10/1470
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 березня 2010 р. Справа № 2а-1462/10/1470

Суддя Мороз А. О., розглянувши подання і додані до нього матеріали

за поданням підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області Міністерства юстиції України вул. Декабристів, 41/23, оф. 800, м. Миколаїв, 54020
до ОСОБА_1 вул. 8 Лінія, 71, м. Миколаїв, 54028
протимчасове обмеження у праві виїзду за кордон
ВСТАНОВИВ:

10 березня 2010 р. до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшло подання підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Миколаївській області Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, який має невиконані зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням.

Своє подання заявник обґрунтував ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 17 ч. 1 п. 4 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Посилання суб'єкта владних повноважень на вищезазначені норми закону є безпідставним, оскільки вони не передбачають випадків тимчасового обмеження права виїзду за кордон громадян України, за поданням державного виконавця, відповідною ухвалою суду.

Так, ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", не надає державному виконавцю права звертатись до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за кордон громадян України, а ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", закріплює можливість тимчасової відмови у видачі паспорта громадянинові України, у випадку його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Також, безпідставним є посилання суб'єкта владних повноважень на спільний лист Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України N 25-32/463 від 27.05.08 р. Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства, оскільки у ньому лише зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, і питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Вказаний лист не визначає порядку звернення державного виконавця з відповідним поданням та не визначає суд, до якого повинен звернутись державний виконавець.

Крім того, ст. 11 ч. 2 КАС України, встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України. Можливості відкриття провадження в адміністративній справі за поданням, КАС України не передбачає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 109 ч. 1 п. 1, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Вимоги до заяви про апеляційне оскарження та до апеляційної скарги встановлені ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. О. Мороз