Справа № 2а/2508/12409/11
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 січня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (далі - Відповідач-1, УПФ України в Козелецькому районі) та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - Відповідач-2, УПСЗН Козелецької РДА) про:

- визнання незаконними дій та бездіяльності відповідачів щодо не нарахування та невиплати за період з 2010 по 2011 року додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат та підвищення до пенсії в розмірі 1 мінімальної заробітної плати як особі, віднесеної до категорії 1, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 39, 48, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнання незаконними дій та бездіяльності Відповідача-2 щодо не нарахування і невиплати за період з 2010 по 2011 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні та компенсації 50% вартості продуктів харчування як особі, віднесеної до категорії 1, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 20, 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання Відповідача-1 здійснити нарахування додаткової пенсії у розмірі 50 мінімальної пенсії за віком та підвищення до пенсії у розмірі 1 мінімальної заробітної плати як особі, віднесеної до категорії 1, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 39, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та забезпечити виплати вказаних додаткової пенсії і підвищення, врахувавши суми вже виплачених додаткової пенсії і підвищення до пенсії, в межах строку звернення до суду, встановлених ст. ст. 39, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання Відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії як особі, віднесеної до категорії 1, в розмірі і порядку, встановленими ст. ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та забезпечити виплату донарахованих коштів, врахувавши суми вже сплачених коштів, в межах строку звернення до суду;

- зобов'язання Відповідача-2 здійснити нарахування щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні та компенсації 50% вартості продуктів харчування як особі, віднесеної до категорії 1, нарахування і виплата яких передбачена ст. ст. 20, 37, 48, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та забезпечити виплати вказаних додаткової пенсії і підвищення, врахувавши суми вже виплачених допомог, в межах строку звернення до суду, встановлених ст. ст. 20, 37, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.01.2012 року позов задоволено частково - визнано незаконними дії УПФ України в Козелецькому районі та УПСЗН Козелецької РДА щодо нарахування щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеження споживання продуктів харчування, передбаченої ч. 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченої ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язано Відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату Позивачу щомісячної державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищень до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати згідно вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 05.06.2011 року по 22.07.2011 року включно, з урахування проведених виплат; зобов'язано Відповідача-2 перерахувати та виплатити Позивачу щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч. 1 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 05.06.2011 року по 22.07.2011 року включно, у розмірі 30% мінімальної заробітної плати, з урахуванням фактично виплачених коштів; зобов'язано УПСЗН Козелецької РДА провести нарахування та здійснити виплату Позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4 мінімальні заробітні плати з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 13.07.2015 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статей 186, 187, 189 КАС України, а саме подана з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а також без документу про сплату судового збору.

Як вбачається за матеріалів справи, Апелянт копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 17.07.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Водночас, протягом встановленого абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України тридцятиденного строку з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Апелянт не використав своє право на звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, а також не подав доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області.

Крім того, Відповідачем-2 не було усунуто й інші недоліки, визначені ухвалою від 13.07.2015 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою у встановлений абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 186, 189, 212 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 січня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області та Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту матеріали апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк