Справа № П/811/2316/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2015 року Справа № П/811/2316/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до відповідача: Олександрійської об`єднаної Державної фінансової інспекції

про скасування пункту вимоги,

за участю:

секретаря судового засідання Черної О.Ю.,

представників:

позивача не з`явився,

відповідача - не з`явився,

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась з позовом, в подальшому уточненим, до Олександрійської об`єднаної Державної фінансової інспекції про визнання протиправним та скасування пункту 4 листа-вимоги Олександрійської об`єднаної державної фінансової інспекції від 29 травня 2015 року №15/925, винесеної відносно Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що у відповідності до п.2 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення» визначено: звільнення від ПДВ операції з постачання продукції оборонного призначення не поширюється на продукцію оборонного призначення, що ввозиться на митну територію України під будь-якими митними режимами з території держави, визнаної згідно із законодавством України державою окупантом, або визнаною згідно з нормами міжнародного права державою агресором, а також з території держави, яка є стороною міжнародного договору про колективну безпеку, або міжнародного договору, що має військову складову, якщо іншою стороною такого міжнародного договору виступає держава окупант. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України уклала ряд договорів з ТОВ «Європа Арм Спорт», ТОВ «Вектор-С», ТОВ «ІБІС» щодо придбання певних товарів оборонного призначення. На даний момент є підписаним і діючим договір про колективну безпеку від 15 травня 1992 року, сторонами якого, зокрема є Російська Федерація та Республіка Беларусь. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій територій України» Російська Федерація визнана державою окупантом (агресором) по відношенню до України. Таким чином, виходячи з фактів наведених вище, вважає дії відповідача неправомірними.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.249).

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.206).

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:
Олександрійською об`єднаною державною фінансовою інспекцією, на виконання плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на І квартал 2015 року, в період з 23.01.2015 р. по 22.04.2015 р. проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.09.2013 р. по 01.01.2015 р., за результатами якої складено акт №02-09/01 від 29.04.2015 р. (а.с.38-126).

Олександрійською об`єднаною державною фінансовою інспекцією надано висновок на зауваження (заперечення) позивача до акта планової ревізії окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 (а.с.127-137, 138-164).

29 травня 2015 року Олександрійською об`єднаною державною фінансовою інспекцією винесено лист-вимогу №02-15/925 про усунення порушень, згідно з якою відповідач, зокрема, вимагає від позивача вжиття заходів щодо повернення в добровільному порядку суми перерахованого податку на додану вартість, який перерахований контрагентам за продукцію оборонного призначення, котра звільняється від оподаткування податком на додану вартість на загальну суму 56629,12 грн. (а.с.165-168).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства: звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використаннях коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами, законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зазначена позиція суду узгоджується із правової позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові Верховного Суду України від 23.06.2015 р. у справі №818/1858/14.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких обставин, в задоволенні позову належить відмовити та вказати, що свою позицію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу оскаржуваного пункту вимоги повинна надати в справі за позовом про стягнення передбачених нии (пунктом) коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В. Дегтярьова