Справа № К/9991/94439/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Київ К/9991/94439/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Ємельянова В.І., Штульман І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У березні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми щомісячної грошової надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України в розмірі 3609,64 грн.
Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2008р. позов задоволено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.
З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» від 05.05.2003р. № 389 було надано Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної служби України та Начальнику Управління державної охорони України право встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.
Порядок і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ України, Головою Державної прикордонної служби України та Начальником Управління державної охорони України.
Відповідно до статті 2 зазначеного Указу виплата надбавок здійснювалась з 01.05.2003р. за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України.
Указом Президента України від 05.05.2003р. № 389 встановлено граничні розміри надбавок за безперервну службу. Право встановлення розмірів надбавок з урахуванням наявності коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України надано цим Указом, зокрема, Міністру оборони України.
Судами встановлено, що позивач проходить військову службу у Збройних Силах України. Безперервний стаж роботи становить понад 15 років.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено право позивача на відповідний розмір надбавки за безперервну військову службу, передбачену Указом Президента України від 05.05.2003р. № 389.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачу зазначена грошова надбавка встановлювалась та виплачувалась відповідно до положень Указу Президента України від 05.05.2003р. № 389 в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини.
З такими висновками суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки Указом Президента України від 05.05.2003р. № 389 було визначено лише максимальний розмір грошової надбавки, порядок і умови виплати якої було покладено на Міністра оборони України за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, а тому апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

І.В. Штульман