Справа № 822/2545/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2545/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та клопотання про збільшення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , № від 13.09.2012 року та № від 28.11.2012 року в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 45 955 998 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що відповідачем під час перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, зроблені протиправні висновки про порушення норм податкового законодавства.

Судом за клопотанням представника відповідача усною протокольною ухвалою замінено відповідача з Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на правонаступника Кам'янець-Подільську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача позов не визнав, до суду подав письмові заперечення, де зазначається про правомірність прийнятих рішень та відсутність підстав для їх скасування. А тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" є юридичною особою, .

Податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року.

За результатами перевірки складений акт № 1902/221/33168743 від 27.08.2012 року.

У висновках акту перевірки зазначено, що ТОВ підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" порушило вимоги:

- п. п. 14.1.27, п. п 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.3, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8, п. п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 141.1 ст. 141, п. п. 145.1.2 п. 145.1 ст. 145, п. 146.2, п. 146.3, п. 146.11, п. 146.12 ст. 146, п. 150.1 ст. 150, п. 3, п. 6 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 47 528 417 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на суму 1 317 194 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду за березень 2012 року в розмірі 193 854 грн.

На підставі акту перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- податкове повідомлення - рішення форми "П" № від 28.11.2012 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 47 528 417 грн. За вирахуванням частини податкового зобов'язання, яке було визнане позивачем шляхом подання заяви про зменшення позовних вимог, вказана сума складається з 41 734 655 грн. нарахованих у зв'язку з перевищенням витрат позивача над доходами, та 4 221 343 грн. за господарською операцією з придбання будівельних робіт у ПАТ "Модуль";

- податкове повідомлення - рішення форми "В4" № від 13.09.2012 року, яким зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 193 834 грн., що пов'язано із перевищенням витрат позивача над доходами;

- податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 13.09.2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 1 621 138 грн. 50 коп. (з яких 1 317 194 грн. основний платіж, 303 944 грн. 50 коп. - штрафні санкції). При цьому, основний платіж включає в себе: 1 067 721 грн. - за господарською операцією з придбання будівельних робіт у ПАТ "Модуль" та 249 473 грн. - у зв'язку з перевищенням витрат позивача над доходами. Штрафні санкції у свою чергу складаються з 266 930 грн. 25 коп. - за господарською операцією з придбання будівельних робіт у ПАТ "Модуль" та 37 014 грн. 25 коп. - у зв'язку з перевищенням витрат позивача над доходами.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, суд виходить з наступного.

Основним видом діяльності позивача є здавання в оренду основних засобів та нерухомого майна.

На сторінках 31-32 акту перевірки зазначається, що за період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року сума амортизаційних відрахувань значно перевищує суму доходів від надання послуг оренди основних засобів.

За даними перевірки сума амортизаційних відрахувань за період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року складає 11215221 грн., тоді як сума доходів від надання послуг оренди основних засобів за цей же період складає 3000000 грн. Перевищення суми амортизаційних відрахувань над сумою доходів від надання послуг оренди основних засобів складає 8215221 грн.

Далі у акті зазначається, що оскільки всі основні засоби використовувались позивачем виключно для надання послуг оренди, дохід від яких менший суми амортизаційних відрахувань, тому основні засоби в частині перевищення суми амортизаційних відрахувань над сумою доходів від надання послуг оренди використовувались не в межах господарської діяльності платника податку, пому що не призвели до отримання доходу від цієї діяльності. При цьому сума податкового кредиту, сформована ТОВ "Едпол" при придбанні основних засобів підлягає коригуванню на суму податку з вартості основних засобів , які фактично у період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року не використовувались у межах господарської діяльності підприємства, тобто з суми перевищення амортизаційних відрахувань над сумою доходів від надання послуг оренди.

Суд не може погодитись з таким висновком, оскільки він не ґрунтується на нормах податкового законодавства.

Податковим органом констатується, що підприємством позивача порушено вимоги п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

Однак норма цієї статті ПК України зазначає лише про право на віднесення сум податку до податкового кредиту, однак не ставить право на формування витрат та податкового кредиту у залежність від розміру амортизаційних відрахувань.

Відповідно до п. п. 14.1.3. п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України амортизація - це систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації). Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта.

Суд встановив, що здійснення позивачем амортизаційних відрахувань за період, що перевірявся, є правомірним та обґрунтованим. Акт перевірки та пояснення відповідача цієї обставини не спростовують.

Основною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, в розумінні вимог Податкового кодексу України, є їх зв'язок з господарською діяльністю платника податку та підтвердження розрахунковими, платіжними та первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.

Судом встановлено та підтверджено представниками податкового органу і письмовими доказами, що усі витрати підприємства, у тому числі амортизаційні відрахування, за період, що перевірявся (за винятком витрат по операціях з придбання будівельних робіт у ПАТ "Модуль", які оспорюються в судовому порядку) підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Тому, за відсутності прямої на те вказівки закону, податковий орган не мав права стверджувати про обов'язок підприємства провести коригування на суму податку з вартості основних засобів, які, на його думку, не використовувались у межах господарської діяльності позивача. Інакше кажучи, зазначена методика донарахування податкового зобов'язання, яка була використана податковим органом, законом не передбачена.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що вказані витрати не пов'язані з господарською діяльністю позивача, зважаючи на що податкові повідомлення-рішення в частині визначення зобов'язань, на які вплинуло перевищення витрат над доходами, підлягають скасуванню.

Стосовно невизнання податковим органом реальності операцій з придбання будівельно-монтажних робіт у ПАТ "Модуль", суд виходить з наступного.

01.01.2009 року між ПАТ "Модуль" (орендар) та позивачем (орендодавець) укладений договір оренди нерухомого майна. Під час дії договору виникла необхідність в ремонті покрівель головного корпусу, цеху фарбування рулонного металу, складу розчинів.

В рамках діючого між сторонами договору генпідряду №10 від 01.08.2005 року ПАТ "Модуль" для виконання ремонтних робіт покрівель з відома позивача залучило субпідрядну організацію ТОВ "Сіріус - Сервіс КІА".

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що по закінченню ремонтних робіт покрівлі ПАТ "Модуль" надано позивачу повний пакет документів, що підтверджує фактичне виконання робіт та здійснення розрахунків із ТОВ "Сіріус - Сервіс КІА".

За результатом робіт ПАТ "Модуль" та ТОВ "Едпол" були складені акти приймання виконаних робіт та податкові накладні, які стали підставою для здійснення розрахунків та формування податкового кредиту. Розрахунки за зазначеним договором здійсненні в повному обсязі, заборгованість між ПАТ "Модуль" та позивачем відсутня.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. перебування за місцезнаходженням, та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише висновками акту про проведення зустрічної звірки даних контрагента платника податку на додану вартість по ланцюгу.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч. 1 ст. 71 зазначеного Кодексу обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов'язку.

Платник податку (покупець товару (робіт, послуг)), який дотримався вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентами по ланцюгу вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, виконання податкових зобов'язань тощо і в подальшому зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту. У разі коли безпосередній контрагент чи контрагенти по ланцюгу допустили порушення вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності, то це тягне відповідальність та негативні наслідки щодо них, адже законодавством іншого не передбачено.

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV, є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку (рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Зважаючи на зазначене, суд не приймає до уваги висновки представників відповідача щодо реєстрації ТОВ "Сіріус - Сервіс КІА" за адресою масової реєстрації, пояснень третіх осіб щодо аморального способу життя директора ТОВ "Сіріус - Сервіс КІА", неподання ТОВ "Сіріус - Сервіс КІА" податкової звітності та наявністю ухвали від 06.08.2013 року Кам'янець-Подільського міськрайонного суду у справі №676/5697/13-к в рамках кримінального провадження відносно посадових осіб ПАТ "Модуль".

Суд також звертає увагу на те, що висновки відповідача, що витрати операційної діяльності та інші витрати у розумінні ПК України визнаються такими та враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування тільки у випадку, якщо вони здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку, тобто діяльності, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг та спрямована на отримання доходу є безпідставними, оскільки не грунтуються на нормах податкового законодавства.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх висновків про порушення позивачем - п. п. 14.1.27, п. п 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.3, п. 138.4, п. 138.6, п. 138.8, п. п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 141.1 ст. 141, п. п. 145.1.2 п. 145.1 ст. 145, п. 146.2, п. 146.3, п. 146.11, п. 146.12 ст. 146, п. 150.1 ст. 150, п. 3, п. 6 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 47 528 417 грн.; - п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на суму 1 317 194 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду за березень 2012 року в розмірі 193 854 грн., вони є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення №, № від 13 вересня 2012 року та № від 28 листопада 2012 року не відповідають дійсним обставинам справи та прийняті з порушенням норм чинного податкового законодавства, в зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163 КАС України, ст. 19 Конституції України, Податковим Кодексом України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 28 листопада 2012 року форми "П" № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 45955998 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 вересня 2012 року форми "В4" № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 13 вересня 2012 року форми "Р" № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол", , судові витрати (судовий збір) в сумі 2328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн. 41 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2015 року

Суддя
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук