Справа № 591/4874/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015 р.Справа № 591/4874/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08.07.2015р. по справі № 591/4874/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Сумської міської ради

про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта", звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумської міської ради, в якому просив суд скасувати Рішення двадцять четвертої сесії шостого скликання Сумської міської ради від 28.11.2012 року за № 1870 "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.12.2000 року в частині оформлення права власності з подальшою видачею свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру за № 56 по вул. Сумсько-Київських дивізій, буд. 4 в м. Суми та квартиру за № 25, яка розташована по вул. Черепіна, 36-В в м. Суми.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08.07.2015 року у відкритті провадження в зазначеній адміністративній справі відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08.07.2015 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльність Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

П. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Аналіз наведених норм права дозволяє прийти до висновку про те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Стаття 1 Цивільного Кодексу України встановлює, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, органи самоорганізації населення.

Згідно з пп.5, 7 п."б" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, - делеговане повноваження щодо обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

Як свідчать матеріали справи, в даному випадку, позивач не перебуває у цивільних відносинах із відповідачем щодо надання квартир, перебуває тільки у публічно-правових відносинах щодо скасування рішення Сумської міської ради, в результаті чого, під час здійснення владних повноважень, права позивача були порушені відповідачем, який є державним органом влади та суб'єктом владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що жодним пунктом чи статтею КАС України не обмежується перелік тих прав, які були порушені, якщо вони були порушені під час публічно-правових відносин, пов'язаних виключно із порушенням процедурних питань з боку органів державної влади - суб'єктів владних повноважень, як це й передбачено ст.2 КАС України, а не під час цивільних відносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції не правильно визначив предмет спору та дійшов до помилкового висновку стосовно того, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 22 січня 2015 року позивач звернувся до Печерського районного суду м.Києва в порядку ч. 2 ст. 19 КАС України з адміністративним позовом до Сумської міської ради про скасування рішення від 28.11.2012 р. № 1870 "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.12.2000 року "Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Суми квартир".

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2015 року адміністративний позов було повернуто позивачу, в зв'язку з тим, що справа повинна вирішуватись адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач 27.04.2015 року подав апеляційну скаргу. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2015 року залишено без змін.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 08.07.2015 року по справі № 591/4874/15-а прийнята з порушенням норм чинного процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п. 4 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08.07.2015р. по справі № 591/4874/15-а скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" до Сумської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 20.08.2015 р.