Справа № 2а-111/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 р. Справа № 13105/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу прокурора міста Луцьк на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2009 року по справі за позовом прокурора міста Луцьк до Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Вір» про визнання нечинним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року прокурор міста Луцька Волинської області звернувся до суду з позовом до Луцької міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Вір» про визнання нечинним та скасування рішення Луцької міської ради № 29/42 від 30.07.2008 року «Про затвердження містобудівельного обґрунтування розташування аквапарку по вул. Конякіна в м. Луцьку».

В обґрунтування позову зазначає, що всупереч чинного законодавства України, яке регулює дані відносини, відповідачем прийнято рішення, яке прокуратура міста Луцьк вважає незаконним, оскільки воно прийняте з порушенням норм чинного законодавств України. Так, в порушення вимог ч.1 ст.12, п. п. 1,5 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про основи містобудування», ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України відповідачем прийнято рішення яким затверджено містобудівельне обґрунтування розташування аквапарку (який не є об'єктом соціального призначення) на вул. Конякіна у м. Луцьку на земельній ділянці комунальної власності вільної від забудови без проведення аукціону, чим фактично розпочато процес передачі вказаної земельної ділянки у користування Приватному підприємству «ВІР», яке має намір здійснити будівництво аквапарку, у зв'язку з чим і прийнято вищезазначене рішення відповідача.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення Луцької міської ради № 29/42 від 30.07.2008 року «Про затвердження містобудівельного обґрунтування розташування аквапарку по вул. Конякіна в м. Луцьку» прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції прокурор міста Луцька Волинської області подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповністю з»ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, відповідач в порушення вимог ч.1 ст. 12, п. п. 1,5 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про основи містобудування», ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України прийняв рішення яким затвердив містобудівельне обґрунтування розташування аквапарку (який не є об'єктом соціального призначення) на вул. Конякіна у м. Луцьку на земельній ділянці комунальної власності вільної від забудови. В той же час, ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) встановлює, що набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають в державній або комунальній власності здійснюється виключно на аукціонах, який Луцькою міською радою не проводився.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцької міської ради за № 29/42 від 30.07.2008 року затверджено містобудівельне обґрунтування розташування аквапарку на вул. Конякіна в м. Луцьку.

На вищезазначене рішення Луцької міської ради № 29/42 від 30.07.2008 року прокуратурою м. Луцька принесено протест, за наслідками розгляду якого прийнято рішення № 30/86 «Про розгляд протесту прокурора міста Луцька від 07.08.2008 р. №3754 на рішення Луцької міської ради № 29/42 від 30.07.2008 року «Про затвердження містобудівельного обґрунтування розташування аквапарку на вул. Конякіна у м. Луцьку», яким вищевказаний протест прокурора м. Луцька відхилений, оскільки посилання прокуратури на те, що аквапарк не є об»єктом соціального призначення є безпідставними та необґрунтованими, оскільки аквапарк являє собою культурно-оздоровчий об'єкт соціального призначення, який задовольняє потреби у відпочинку, як дітей так і дорослих, а тому без сумніву є об'єктом соціального призначення.

Підставою для винесення протесту прокурором було те, що оскільки аквапарк не є об»єктом соціального призначення, розташування його на вул. Конякіна у м. Луцьку на земельній ділянці комунальної власності вільної від забудови без проведення аукціону є неправомірним, а відтак, рішення Луцької міської ради за № 29/42 від 30.07.2008 року, яким затверджено містобудівельне обґрунтування розташування аквапарку на вул. Конякіна в м. Луцьку є незаконним.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази, колегія суддів вважає за необхідне вказати про наступне.

У відповідності до Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції міських рад належить затвердження місцевих містобудівних програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації у відповідності до чинного законодавства.

Містобудівна документація, згідно п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 17 вищезазначеного Закону, є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації, вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб.

Також ч.3 ст.10 Закону України «Про планування та забудову територій» вказано, що містобудівна документація затверджується відповідною місцевою радою з визначенням строку її дії та переліку раніше прийнятих рішень, що втрачають чинність, а також тих рішень, до яких необхідно внести відповідні зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцької міської ради № 29/42 від 30.07.2008 року «Про затвердження містобудівельного обґрунтування розташування аквапарку по вул. Конякіна в м. Луцьку» затверджено містобудівельне обґрунтування розташування аквапарку на вул. Конякіна у м. Луцьку на земельній ділянці комунальної власності вільної від забудови без проведення аукціону.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, набуття права на оренду земельних ділянок під об'єкти соціального призначення, будівництво соціального і доступного житла, використання земельних ділянок для розробки корисних копалин та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій), використання релігійними організаціями (під культовими будівлями), які легалізовані в Україні).

Щодо відсутності законодавчого визначення поняття «обєкт соціального призначення», то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частиною 7 ст. 9 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» житловий фонд соціального призначення сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту. Соціальне житло це житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк. Статтею 4 цього Закону також визначено, що обєктами правовідносин щодо формування і використання соціального житла є жилі приміщення для надання громадянам України, які потребують соціального захисту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Аквапарк не може вважатись обєктом соціального призначення, оскільки є комерційним обєктом, будівництво якого здійснюється в процесі підприємницької діяльності та з метою отримання прибутку. Відтак, прийняття оскаржуваного рішення відбулося всупереч вимогам ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент його прийняття), а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції неповністю з»ясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, має місце порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора міста Луцьк задовольнити повністю.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2009 року по справі № 2а-111/09 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення Луцької міської ради №29/42 від 30.07.2008 року «Про затвердження містобудівельного обґрунтування розташування аквапарку по вул. Конякіна в місті Луцьк».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий : О.Б. Заверуха

Судді : Д.М. Старунський

ОСОБА_1