Справа № 159/4054/15-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4054/15-а
Провадження № 2-а/159/143/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 18 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у м. Ковелі та Ковельському р ні Волинської області про зарахування періоду роботи до стажу роботи, зобов»язання відповідача до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач 29.07.15 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, мотивуючи тим, що на підставі наказу № 6 від 14.02.89 р. він працював у кооперативі «Агрострой» на посаді начальника дільниці № 1 з 15.02.89 р. по 27.04.89 р., а з 01.05.89 р. по 01.12.92 р. на посаді майстра дільниці № 1. 01.12.92 р. на підставі наказу № 29 від 30.11.92 р. він був звільнений із займаної посади. Досягнувши пенсійного віку, він звернувся до відповідача для оформлення пенсії і надав трудову книжку. Відповідачем з 30.05.15 р. відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» йому було призначено пенсію за віком, основний розмір якої становить 1 673 грн. 66 коп.. Загальний страховий стаж роботи 35 р., 07 міс, 1 день, до якого не було враховано періоду роботи з 15.02.89 р. по 01.12.92 р. у кооперативі «Агрострой» (запис 20 22) по причині неакуратного ведення трудової книжки та відсутності підтверджуючих документів. Вказане вважає незаконним, так як основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. П. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12.08.93 р., передбачено, у яких випадках трудовий стаж встановлюється іншими способами. Його ж трудова книжка містить усі необхідні записи про його трудову діяльність. Організації, де він працював, на даний час не існує, до архівного відділу її документи не надходили. Факт його роботи у кооперативі «Агрострой» можуть ствердити свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Просить позов задовольнити, зарахувати до його стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи у кооперативі «Агрострой» у вищезазначені періоди та на вказаних вище посадах; зобов»язати відповідача провести перерахунок його пенсії у зв»язку із збільшенням загального страхового стажу, з 30.05.15 р.. Судові витрати стягнути з держави.

06.08.15 р. відповідачем подано до суду письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що відповідно до п. п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України від 12.08.93 р. № 637, основнимдокументом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності такої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у ній відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. п. 2.4, 2.6, 2.8 - 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.93 р. за № 110, записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, записи про звільнення завіряються печаткою. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при РМ Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується будь - яка робота, на якій працівник підлягав держсоцстрахуванню, або за умови сплати внесків. Оскільки записи в трудовій книжці позивача виконані з порушенням вищезазначеної Інструкції, та згідно довідки за № 12/246/13 від 18.06.12 р., виданої Трудовим архівом Ковельського району, що містить інформацію про те, що до Трудового архіву документи кооперативу «Агрострой» не надходили; згідно довідки № 0 238/1.14 від 03.06.15 р. документи з особового складу і основної діяльності Ковельського кооперативу «Агрострой» у трудовий архів виконкому Ковельської міськради на зберігання не надходили, вважає, що відсутні будь - які підстави щодо врахування до стажу позивача періоду роботи в кооперативі «Агрострой» з 15.02.89 р. по 27.04.89 р. та з 01.05.89 р. по 01.12.92 р.. Просить у позові відмовити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити. Позивач, крім цього, суду додатково пояснив, що вказані вище свідки працювали у кооперативі «Агробуд» у спірному періоді, що стверджується їх трудовими книжками. Контора кооперативу розташовувалась у приміщенні, що знаходилось у смт. Люблинці Ковельського району Волинської області у безпосередній близькості до території АТП 0262, що було у підпорядкуванні «Волиньагробуду». Головою кооперативу на той час був ОСОБА_7, кадрові питання вела головний бухгалтер. Вищестоящої організації в даний час також не існує.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що відповідач не вбачав підстав для підтвердження трудового стажу позивача шляхом допиту свідків, так як таке положення застосовується лише при ліквідації підприємства роботодавця. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

У ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне

страхування» вказано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Та обставина, що позивач є 29.05.55 р. н. і досяг пенсійного віку за станом на 30.05.15 р., стверджується копією його паспорта.

Тієї обставини, що позивач звернувся 30.05.15 р. до відповідача з приводу призначення йому пенсії за віком, відповідач не оспорює.

Як стверджується копією трудової книжки позивача, заповненої 15.05.71 р., останній має певний трудовий стаж що відповідає встановленому відповідачем загальному та страховому трудовому стажеві без врахування спірного періоду при призначенні пенсії з 30.05.15 р..

Однак, дійсно як слідує з копії листа відповідача № 175/С - 01 від 28.05.15 р., адресованого позивачеві, останній просив зарахувати у його стаж спірний період роботи та відповідач відмовив у цьому, пославшись на те, що він призначив позивачеві пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 30.05.15 р.; основний розмір пенсії було встановлено від стажу та заробітку, було визначено, що загальний страховий стаж роботи складає 33 р., 07 міс., 01 день. До страхового стажу при призначенні пенсії спірний період роботи з 15.02.89 р. по 01.12.92 р. у кооперативі «Агробуд» не враховано з огляду на те, що записи у трудовій книжці позивача внесені з порушенням вимог п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.93 р. з подальшими змінами та доповненнями. А архівними чи іншими документами не вдалось підтвердити роботу позивача в кооперативі «Агробуд» у спірний період.

Ст. 48 КЗпП України, в редакції, що чинна нині, визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається КМ України.

За змістом ст. 48 КЗпП України в редакції, що діяла за час, що вказаний позивачем як такий, коли він працював та був звільнений з роботи у кооперативі «Агробуд», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в організації понад п'ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Записи про причини звільнення в трудовій книжці мають робитися у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

За станом на 01.12.92 р. - дату, у яку, як зазначає позивач, він був звільнений з роботи у кооперативі «Агробуд», і до цього у спірному періоді, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомом праці СРСР від 20.06.74 р. N 162 (далі Інструкція 1974 р.). Використання вказаної Інструкції 1974 р. припинено відповідно до Наказу Мінпраці України, МЮ України, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.93 р. N 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» (далі Інструкція 1993 р.).

Згідно з положеннями вищезазначеної Інструкції 1974 р., трудова книжка була основним документом про трудову діяльність працівників і службовців. Трудові книжки велись на всіх працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у т. ч. на сезонних і тимчасових працівників, а також на нештатних працівників при умові, якщо вони підлягали держсоцстрахуванню. Приймання на роботу без трудової книжки не допускалось. Питання, пов»язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, обліку врегульовувались постановою РМ СРСР і ВЦРПС від 06.09.73 р. N 656 "Про трудові книжки працівників і службовців", а також наведеною Інструкцією. Заповнення трудовых книжок проводилось мовою союзної республіки і офіційною мовою СРСР. До трудової книжки, серед іншого, вносились: відомості про приймання на роботу, перевід на іншу постійну роботу, звільнення. Всі записи у трудовій книжці про приймання на роботу, перевід чи звільнення вносились адміністрацією підприємства після видання наказу, а при звільнення - в день звільнення і мали точно відповідати тексту наказу. Записи проводились акуратно, пером или шариковою ручкою, чорнилами чорного, синього чи фіолетового кольору. У випадку виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, перевід виправленння проводились адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Администрация за новим місцем праці зобов»язувалась надати працівникові у цьому необхідну допомогу. У випадку необхідності адміністрація підприємства видає працівникам на їх прохання завірені виписки відомостей про роботу з трудових книжок. Якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ликвидировано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вишестоящою організацією, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

П. 2.4 Інструкції 1993 р., на яку посилався відповідач у своєму листі, адресовану позивачеві, визначає, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У Інструкції 1993 р. також було передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, що зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при РМ Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Копією аркушів 22, 23 Трудової книжки позивача стверджується та обставина, що за порядковими записами №№ 19 22, що не були враховані відповідачем при обрахування його трудового стажу та призначенні пенсії за віком, позивач: 08.02.89 р. звільнився за власним бажанням з організації, де працював Ковельська ПМК 21; 15.08.89 р. (запис № 20) був прийнятий начальником, а 01.05.89 р. (запис № 21) переведений на посаду майстра дільниці № 1 кооперативу «Агробуд» (записи російською мовою) по будівництва і ремонту жилих будинків, а 01.12.92 р. (запис № 22) звільнений по переведенню на посаду прораба МП «ПМК», відповідно, за наказами № 17 від 01.02.89 р., № 6 від 14.02.89 р., № 10 від 27.04.89 р., № 29 від 30.11.92 р..

Крім цього, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в суді ствердили, що вони у спірному періоді також працювали разом з позивачем у кооперативі «Агробуд», що стверджується їх трудовими книжками. Позивач займав посаду прораба чи майстра дільниці і давав їм безпосередні вказівки по роботі. Контора кооперативу розташовувалась у приміщенні, що знаходилось у смт. Люблинці Ковельського району Волинської області у приміщенні АТП 0262. Головою кооперативу на той час був ОСОБА_7, кадрові питання вела головний бухгалтер.

Із копії арк. 1 трудової книжки, що заповнена 31.07.65 р. на ім»я свідка у справі ОСОБА_4, 48 р. н., слідує, що до неї було видано вкладиш. А згідно з копією арк. 1, 2, 3 останнього, що заповнений 05.11.81 р. на ім»я свідка у справі ОСОБА_4, остання, дійсно, в період з 17.11.88 р. по 11.12.95 р. працювала у кооперативі « Агробуд» камінщиком.

Із копії арк. 1 трудової книжки, що заповнена 05.01.68 р. на ім»я свідка у справі ОСОБА_5, 45 р. н., слідує, що 23.04.80 р. було видано вкладиш до цієї трудової книжки. А згідно з копією арк. 1, 7, 8 вкладиша до трудової книжки серії БТ 1 № 0631049, що заповнений 23.04.80 р. на ім»я свідка у справі ОСОБА_5, останній, дійсно, в період з 01.02.90 р. по 01.03.96 р. працював у кооперативі « Агробуд» водієм і був звільнений з кооперативу «Агробуд» у зв»язку з ліквідацією кооперативу на підставі наказу № 24 від 22.08.96 р. відповідно до розпорядженням райдержадміністрації № 68 від 28.02.96 р..

Із копії аркушів трудової книжки серії БТ II № 3998694, що заповнена 06.06.81 р. на ім»я свідка у справі ОСОБА_6, 67 р. н., слідує, що останній, дійсно, в період з 09.01.89 р. по 11.12.95 р. працював у кооперативі « Агробуд» машиністом автомобільного крана та камінщиком.

Як стверджується копією наказу № 65 від 02.12.92 р. по МП «ПМК» виконкому Ковельської райради народних депутатів, позивач був прийнятий на роботу на посаду виконроба будівельної дільниці з 02.12.92 р., що підтверджує як наявність послідовності та відповідності у змістах запису № 22 і запису про наступне місце роботи позивача, яким стало МП «ПМК». Робота в останньому відповідачем зарахована до стажу роботи позивача.

Запис № 22 у трудовій книжці позивача, дійсно, виконано неакуратно, але підстав вважати записи №№ 20 22 неправильними (перекрученими) або неточними, суд не вбачає.

Доказів підробки запису № 22 сторони суду не надали.

Крім того, з огляду на те що такого кооперативу як Агробуд», а також будь - якого його правонаступника чи вищестоящої організації в даний час не існує, що відповідачем не оспорюється; та, як слідує з копій листів Трудового архіву Ковельського району Ковельської райради Волинської області № 376/06.14/2 15 від 17.06.15 р., архівного відділу Ковельської РДА Волинської області № 38/20/2 15 від 09.06.15 р., документи кооперативу «Агробуд» до них на збереження не передані, вирішити питання внесення виправлення чи уточнення тощо, підтвердження записів у трудовій книжці позивача шляхом отримання копій відповідних наказів чи розпоряджень ні відповідно до Інструкції 1974 р., ні відповідно до Інструкції 1993 р., позивач в даний час можливості не має, суд вважає, що відповідач не мав підстав для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до стажу роботи позивача з посиланням на положення п. 2.4 Інструкції 1993 р.. Виявлена неакуратність запису у трудовій книжці позивача не унеможливлює встановлення відомостей, внесених цим записом і не спричиняє неоднозначного його прочитування чи трактування.

Як слідує із змісту ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМ України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок), затверджений Постановою КМ України від 12.08.93 р. N 637.

Згідно з Порядком, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Трудова книжка позивачем була надана відповідачеві.

Неакуратність запису № 22 у трудовій книжці позивача суд не має підстав розцінити як відсутність відповідного запису у трудовій книжці.

За змістом п. 18 Положення, якщо документи про наявний стаж роботи неможливо одержати через ліквідацію підприємства, організації або відсутність архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менш як двох свідків, які б знали заявника за спільною з ним роботою на одному підприємстві, в установі, організації, або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивач, дійсно, не надав суду відповідачеві інших документів, що підтверджувались інформацію, що міститься у записах №№ 20 22 у його трудовій книжці, однак, відповідач, маючи можливість з»ясувати питання про ліквідацію роботодавця кооперативу «Агробуд» у 1996 р., вважаючи, що недостатнім для врахування спірного періоду до стажу роботи позивача надання позивачем лише своєї трудової книжки, маючи інформацію, що у двох архівних установах відсутні документи ліквідованого у 1996 р. кооперативу, міг вирішити питання про можливість та доцільність підтвердження трудового стажу позивача і на підставі показань вищезазначених свідків.

Однак, цього відповідач не зробив і однозначного висновку про те, що він вбачає підстави для застосування цього пункту Положення, у листі від 28.05.15 р. не вказав.

Така позиція відповідача, на думку суду, є безпідставною та порушує права позивача на врахування спірного періоду роботи у його трудовий стаж.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України передбачено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено в суді правомірності своїх оспорюваних дій і доводи заперечення суд вважає такими, що не спростовують доводів позивача.

Суд не має підстав сумніватись у показаннях свідків ще й тому, що, згідно з оглянутими в суді оригіналами їх трудових книжок, копії аркушів яких було надано позивачем суду, свідки, дійсно, у спірному періоді працювали у кооперативі, зазначеному позивачем.

За змістом ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Аналізуючи пояснення учасників судового розгляду, показання свідків та зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що при прийнятті рішення про неврахування пірного періоду до стажу роботи позивача та обґрунтування цього у тексті вищезазначеного листа, відповідач не дотримався вимог чинного законодавства та безпідставно не зарахував спірний період у таж роботи позивача. При цьому відповідачем було допущено порушення вимог закону, а саме: ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 26 Закону України Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд вважає, що така позовна вимога позивача як вимога про зарахувати до його стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, спірного періоду, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, так як таке зарахування проводиться органами Пенсійного Фонду України.

Враховуючи, що позивач є непрацездатною особою та пенсіонером, тобто, належить до найменш соціально захищеної категорії населення, доцільно задля повнішого захисту порушених прав позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 159 163, 10, 11,171 КАС України, ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії за віком, період його роботи на посаді начальника дільниці № 1 з 15.02.89 р по 27.04.89 р., а також на посаді майстра дільниці № 1 з 01.05.89 р. по 01.12.92 р. у кооперативі «Агробуд», врахувавши записи під номерами 20 22 у трудовій книжці позивача, заведеній 15.05.71 р., де маються записи про вищезазначені періоди роботи позивача і назва роботодавця російською мовою кооператив «Агрострой».

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_8 пенсії за віком з врахуванням вищевказаних періодів його роботи: на посаді начальника дільниці № 1 з 15.02.89 р по 27.04.89 р., а також на посаді майстра дільниці № 1 з 01.05.89 р. по 01.12.92 р. у кооперативі «Агробуд», врахувавши записи під номерами 20 22 у трудовій книжці позивача, заведеній 15.05.71 р., де маються записи про вищезазначені періоди роботи позивача і назва роботодавця російською мовою кооператив «Агрострой», з 30.05.15 р..

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена через Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. Львівського Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Головуючий:ОСОБА_9