Справа № 826/11922/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 серпня 2015 року 08:15 справа №826/11922/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
доВідділу державної виконавчої служби Шевченківському районного управління юстиції у місті Києві
третя особаОбслуговуючий кооператив "Б.І.П."
проскасування постанови, зобов'язання вчинити дії, заміну сторони виконавчого провадження
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі по тексту - позивач, ДАБІ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ВДВС Дарницького РУЮ), в якому просить: 1) скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), винесену головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ Байрамовим Т.Р. за виконавчим провадженням ВП №47406221 від 30 квітня 2015 року; 2) зобов'язати відповідача прийняти постанову про прийняття виконавчого документа до провадження та відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Б.І.П." у дохід Державного бюджету України штрафу у сумі 103 230,00 грн.; 3) замінити сторону у виконавчому провадження, а саме стягувача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на ДАБІ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11922/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Обслуговуючий кооператив "Б.І.П." (далі по тексту - третя особа, Обслуговуючий кооператив "Б.І.П."); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 13 серпня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; представник третьої особи до суду не прибув; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови головного державного виконавця Шевченківського РУЮ Байрамова Т.Р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 30 квітня 2015 року ВП №47406221 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Б.І.П." штрафу у розмірі 103 230,00 грн. на користь держави.

Зазначена постанова прийнята на підставі пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із тим, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження подана з порушенням вимог статті 22 Закону України "Про виконавче провадження", а саме строк пред'явлення вищезазначеного документа до виконання закінчився.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки строк пред'явлення постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 до виконання починає свій відлік із дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження даної постанови, а саме: за результатами розгляду адміністративного позову Обслуговуючого кооперативу "Б.І.П." постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року у справі №826/184608/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03; постановою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2015 року №К/800/33926/14 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі №826/184608/13-а, і прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову Обслуговуючому кооперативу "Б.І.П.". Тому, на думку позивача, саме з дня ухвалення постанови Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2015 року №К/800/33926/14 постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 набрала юридичної сили, відповідно, строк пред'явлення її до виконання закінчується 01 квітня 2017 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши про відповідність оскаржуваної постанови вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що 28 квітня 2015 року ДАБІ звернулась до ВДВС Шевченківського РУЮ із заявою про примусове виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03, у якій просила відкрити виконавче провадження та замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме: стягувача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на ДАБІ.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно частини першої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частина друга статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача та на підставі виконавчого документа, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, є обов'язком державного виконавця.

У свою чергу підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження передбачені у частині першій статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, у відкритті виконавчого провадження за заявою ДАБІ відмовлено у зв'язку із пропуском встановленого у статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" строку пред'явлення документа до виконання.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд керується такими мотивами.

Частина перша статті 22 Законом України "Про виконавче провадження" встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає, що строк пред'явлення до виконання інших виконавчих документів може мати іншу тривалість ніж рік, про що передбачено у відповідному законі.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудування регулюється Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, є виконавчими документами і підлягають виконанню в порядку установленому Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до пункту 4 частини третьої Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Тобто, згадана вище норма Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлює строк пред'явлення до виконання постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності тривалістю два роки.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що строк пред'явлення до виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 триває до 07 листопада 2015 року, а тому приходить до висновку, що пред'явлення до виконання цієї постанови 28 квітня 2014 року відбулося у межах встановленого строку

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що законом не передбачено інших строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, окрім встановлених статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в межах даного спору вони спростовуються положеннями статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова головного державного виконавця Шевченківського РУЮ Байрамова Т.Р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 30 квітня 2015 року ВП №47406221 прийнята за відсутності правових підстав, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Утім, задовольняючи позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови, суд відхиляє доводи позивача щодо початку перебігу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання із дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження такого виконавчого документа, оскільки Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлює можливість пред'явлення постанови до виконання саме з дня її винесення.

Водночас суд не погоджується із позовними вимогами про зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження та прийняти відповідну постанову, і про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки відкриття виконавчого провадження належить до повноважень державного виконавця, а заміна сторони виконавчого провадження здійснюється у порядку, встановленому статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України; крім того, матеріали справи не містять доказів наявного відкритого виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07 листопада 2013 року №523/13/7/26-61/0711/03 за заявою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, що виключає можливість замінити її на ДАБІ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено відповідність оскаржуваної постанови вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДАБІ підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківському районного управління юстиції у місті Києві Байрамова Т.Р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) від 30 квітня 2015 року ВП №47406221.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко