Справа № 461/5846/15-а
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/5846/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі

представника позивача Кривяка Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача в частині відмови у проведенні інвентаризації земель, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» є користувачем земельних ділянок, зокрема на території Яремчанської міської ради відповідно до плану меж смуги відведення лінії Станіслав - Хриплин Львівської залізниці. Листом від 11 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на проведення інвентаризації земель залізниці в межах населеного пункту Яремче Івано-Франківської області з метою подальшого здійснення землеустрою з встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки та оформлення права постійного користування.

Виконком Яремчанської міської ради повідомив позивача листом від 24 листопада 2014 року про те, що рішенням Яремчанської міської ради від 13 листопада 2014 року № 516-28/2014 (у п. 9) у задоволенні клопотання відмовлено у зв'язку з невідповідності поданої документації вимогам ст. 25 Закону України «Про землеустрій». Після повторного звернення позивача Яремчанська міська рада прийняла рішення від 20 січня 2015 року № 540-30/2015, у п. 9.5 якого відмовила позивачеві у задоволенні клопотання посилаючись на ст. 123 Земельного кодексу України.

Позивач вважає пункти 9 та 9.5 рішень Яремчанської міської ради відповідно від 13 листопада 2014 року № 516-28/2014 та від 20 січня 2015 року № 540-30/2015 незаконними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Ст. 123 Земельного кодексу, на яку посилається відповідач при винесенні рішення від 20 січня 2015 року не регулює відносини щодо інвентаризації земель, натомість встановлює порядок надання земельної ділянки у користування, рішення протирічить вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про земельний кадастр», Закону України «Про транспорт». Просить суд: визнати протиправними та скасувати п. 9 рішення відповідача від 13 листопада 2014 року № 516-28/2014 та п. 9.5 рішення від 20 січня 2015 року № 540-30/2015, прийняти постанову про проведення інвентаризації земельної ділянки, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково зазначив, що земельні ділянки були надані позивачу ще до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» дозвіл на проведення інвентаризації земель повинна надати саме Яремчанська міська рада, так як земельні ділянки, якими користується позивач не є сформованими, а відтак не внесені до земельного кадастру.

Відповідач у письмових запереченнях (а.с.50-51) до позову зазначив, що відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень міської ради у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад. Згідно ст..83 вказаного кодексу землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ч.1 ст.84 Земельного Кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями (п. б ч.3 ст.84 Земельного Кодексу України). Згідно з ч.2 ст.84 Земельного Кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень. На думку відповідача, Яремчанська міська рада не має законних повноважень розпоряджатися землями Львівської залізниці, так як ці землі належать до земель державної власності, а саме до земель залізничного транспорту. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з планом встановлені межі полоси відводу лінії Станіслав - Хриплин - Делятин - Вороненка Львівської залізної дороги (з 139 по 115 км та з 1 км по 43 км) (а.с.9-14). У засвідчувальному надписі на плані зазначено, що «передано в землекористування Львівській залізниці СРСР на підставі закону «О землях, предоставленых транспорту». Реєстрація проведена в 1951 році Управлінням сільського господарства Станіславської області.

Відповідно до витягу з державної статистичної звітності ДТГО «Львівська залізниця» ПВ «Івано-Франківська дистанція колії» в м. Яремче за позивачем обліковуються землі станом на 01 січня 2012 року загальною площею 31,5500 гектарів (а.с.15-17).

За даними інвентарних карток обліку основних засобів на вказаній земельній ділянці розташовані колії та об'єкти нерухомості (а.с.25-29).

11 липня 2014 року та 03 грудня 2014 року позивач письмово звернувся до відповідача з проханням прийняти рішення про надання дозволу на проведення інвентаризації земель в межах населеного пункту міста Яремче Івано-Франківської області (а.с.18,22).

Рішенням від 13 листопада 2014 року у розгляді клопотання ДТГО «Львівська залізниця» про надання дозволу на проведення інвентаризації було відмовлено у зв'язку із невідповідністю наданої документації вимогам ст. 25 Закону України «Про землеустрій» (а.с.21).

20 січня 2015 року Яремчанська міська рада прийняла рішення про відмову у розгляді клопотання ДТГО «Львівська залізниця» про надання дозволу на проведення інвентаризації у згідно ст. 123 Земельного Кодексу України, яка регулює порядок надання ділянок державної або комунальної власності у користування (а.с.24).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування залізничному транспорту загального користування, та їх склад визначаються Законом України «Про транспорт».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 11 грудня 2003 року частини 1 і 2 статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» викладено в такій редакції (чинній на момент ухвалення міською радою рішення): «Землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт».

До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту».

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів транспорту.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про транспорт», яка кореспондується з положеннями статті 68 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Оскільки, земельна ділянка перебуває у користуванні позивача, суд не погоджується з його позицією, що відповідач на підставі пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» був зобов'язаний надати дозвіл на проведення інвентаризації земель державного фонду.

У зазначеному пункті 7 встановлено, що до державної реєстрації права державної чи комунальної власності на земельні ділянки формування земельних ділянок за рахунок земель державної та комунальної власності, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій може здійснюватися на підставі матеріалів інвентаризації земель, проведеної за рішенням: у межах населених пунктів - сільських, селищних, міських рад, за їх межами - районних державних адміністрацій. Матеріали інвентаризації земель у такому разі підлягають погодженню в порядку погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та затверджуються органами, які прийняли рішення про проведення інвентаризації. Формування земельних ділянок у такому порядку може здійснюватися один раз. Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавчо встановлений порядок для формування земельних ділянок. При цьому, у пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином, спростовується позиція позивача, що земельна ділянка не сформована, так як в матеріалах справи в наявності документи, які надають право користування земельною ділянкою з 1951 року (а.с.9-14) та які законодавчо віднесені до земель державного фонду.

Крім того, у пункті 8 постанови Кабінету Міністрів України № 513 від 23 травня 2012 року вказано, що підставою для проведення інвентаризації земель є не тільки рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, а також договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що при винесенні рішення Яремчанська міська рада діяла відповідно до вимог Земельного Кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр», у межах повноважень не перевищуючи їх; з дотриманням встановленої законом процедури і форми прийняття рішення, тобто на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судові витрати покладаються на позивача, який сплатив судовий збір.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 19 серпня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст постанови виготовлений 21 серпня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Д. Фролова