Справа № 1320/38/2012
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1320/38/2012
№ провадження 2-а/453/4/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету»;

та адміністративним позовом ОСОБА_4 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - ОСОБА_5 про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 в особі представника за довіреністю - адвоката Маципура Г.І. 22.05.2012 року, з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, звернулася в суд із адміністративною позовною заявою (том 1, а. с. 117-119) у своїх інтересах та інтересах на той час неповнолітньої дочки ОСОБА_5 до відповідача - Сколівської міської ради Львівської області, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету». Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

28.05.2012 року суддею Гуменною Н.М. відкрито провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою з поновленням строку звернення до суду і призначено справу до розгляду у попередньому судовому засіданні (том 1, а. с. 115).

В обґрунтування адміністративних позовних вимог позивач ОСОБА_4 посилається на те, що згадане вище рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» прийняте відповідачем Сколівською міською радою Львівської області, як суб'єктом владних повноважень, з грубим порушенням норм законодавства та порушує її законні права і інтереси. Так, вказує, що оспорюваним рішенням відмінено дію рішень виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1» та № 109 від 16.04.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1». Першим рішенням було переведено у цілому з нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1, а другим рішенням пунктом 3 їй видано ордер на квартиру НОМЕР_1 у вказаному будинку. Зазначає, що вона перебувала на кооперативному обліку при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області з 06.02.2009 року, так як потребувала покращення житлових умов. Ще до цього, а саме 05.07.2007 року з нею укладався договір підряду, за умовами якого вона за власний кошт повинна була облаштувати непридатне приміщення площею 62 кв. м. під житло у згаданому вище будинку. Зазначені дії нею були вчинені відповідно до умов договору підряду, у зв'язку з чим 14.05.2010 року вона отримала ордер № НОМЕР_2 на вселення у квартиру НОМЕР_1 у будинку по АДРЕСА_1. На даний час роботи по облаштуванню житла уже завершені, для чого нею були вкладені значні кошти. Разом з тим, відповідач без будь-якої правової підстави та без повідомлення її, як особи, що безпосередньо має відношення до квартири у будинку АДРЕСА_1, 24.12.2010 року прийняв оспорюване рішення, яким відмінив рішення виконавчого комітету про перевід згаданого будинку з нежитлового у житловий та про видачу ордерів на вселення у такий будинок. До того ж, відміна рішень виконавчого комітету не входить до повноважень органу місцевого самоврядування, а такі рішення можуть бути скасовані лише у різі їх невідповідності Конституції чи Законам України. Також звертає увагу суду на той факт, що оспорюване рішення не було оприлюднене у відповідності до вимог закону та на упереджене ставлення відповідача лише до окремих мешканців будинку АДРЕСА_1 і вибіркове скасування рішень виконавчого комітету про видачу у вказаному будинку ордерів. З огляду на вказане, вона була змушена звертатися до суду із даним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 29.05.2012 року, з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, звернувся в суд із адміністративною позовною заявою (том 1, а. с. 4-6) до відповідача - Сколівської міської ради Львівської області, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету». Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

31.05.2012 року суддею Брона А.Л. відкрито провадження в адміністративній справі з вказаною позовною заявою з поновленням строку звернення до суду і призначено до розгляду у судовому засіданні (том 1, а. с. 1-2).

В обґрунтування адміністративних позовних вимог позивач ОСОБА_1 також посилається на те, що згадане вище рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» прийняте відповідачем Сколівською міською радою Львівської області, як суб'єктом владних повноважень, з грубим порушенням норм законодавства та порушує його законні права і інтереси. Так, вказує, що оспорюваним рішенням відмінено дію рішень виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1» та № 346 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1». Першим рішенням було переведено у цілому з нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1, а другим рішенням пунктом 2 йому видано ордер на квартиру НОМЕР_3 у вказаному будинку. Зазначає, що він перебував на кооперативному обліку при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області з 06.02.2009 року, так як потребував покращення житлових умов. Ще до цього, а саме 04.07.2007 року з ним укладався договір підряду, за умовами якого він за власний кошт повинен був облаштувати непридатне приміщення площею 87 кв. м. під житло у згаданому вище будинку. Зазначені дії ним були вчинені відповідно до умов договору підряду, у зв'язку з чим 29.10.2010 року він отримав ордер НОМЕР_4 на вселення у квартиру НОМЕР_3 у будинку по АДРЕСА_1. На даний час роботи по облаштуванню житла уже завершені, для чого ним були вкладені значні кошти. Разом з тим, відповідач без будь-якої правової підстави та без повідомлення його, як особи, що безпосередньо має відношення до квартири у будинку АДРЕСА_1, 24.12.2010 року прийняв оспорюване рішення, яким відмінив рішення виконавчого комітету про перевід згаданого будинку з нежитлового у житловий та про видачу ордерів на вселення у такий будинок. Аналогічно із позивачем ОСОБА_4 зазначає, що відміна рішень виконавчого комітету не входить до повноважень органу місцевого самоврядування, а такі рішення можуть бути скасовані лише у різі їх невідповідності Конституції чи Законам України та звертає увагу суду на неналежне оприлюднення рішення у відповідності до вимог закону. Ще посилається на упереджене ставлення відповідача лише до окремих мешканців будинку АДРЕСА_1 і вибіркове скасування рішень виконавчого комітету про видачу у вказаному будинку ордерів. З огляду на вказане, він був змушений звертатися до суду із даним адміністративним позовом.

24.12.2012 року, у відповідності до вимог ст. 116 КАС України, судом (головуючий суддя - Брона А.Л.) адміністративний позов ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» об'єднано в одне провадження із адміністративним позовом ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої на той час ОСОБА_5 до Сколівської міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету», про що постановлено відповідну ухвалу (том 1, а. с. 113).

28.03.2013 року судом (головуючий суддя - Брона А.Л.) задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Брона А.Л. в адміністративній справі, а справу передано для розгляду іншому судді у встановленому КАС України порядку.

Дана адміністративна справа у встановленому КАС України порядку передана для розгляду судді Микитину В.Я. 04.04.2013 року.

Судові засідання в адміністративній справі відбувались 13.05.2013 року, 02.07.2013 року, 05.08.2013 року, 10.10.2013 року, 29.11.2013 року, 24.12.2013 року, 31.01.2014 року, 03.03.2014 року та 25.03.2014 року.

У ході судового розгляду адміністративної справи гр. ОСОБА_5, у інтересах якої з-поміж іншого звернулася позивач ОСОБА_4 з адміністративним позовом, досягла повноліття. Відповідних адміністративних позовних вимог ОСОБА_5 самостійно не заявлено, у зв'язку з чим її у встановленому КАС України порядку було залучено до участі у даній справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4.

Належним чином уповноважені представники позивача ОСОБА_4 - адвокат Маципура Г.І. та гр. ОСОБА_7, її адвокат Прасова С.О. у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративній позовній заяві (том 1, а. с. 117-119), просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні наведеним в адміністративному позові.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_4, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - гр. ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин.

Позивач ОСОБА_1 та його належним чином уповноважений представник - адвокат Маципура Г.І. у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративній позовній заяві (том 1, а. с. 4-6), просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні наведеним в адміністративному позові.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - гр. ОСОБА_3 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Належним чином уповноважені представники відповідача Сколівської міської ради Львівської області - гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заперечили у повному обсязі та надали пояснення, згідно з якими оскаржуване рішення міської ради прийняте у спосіб та у межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Таким рішенням дійсно відмінено дію рішень виконавчого комітету № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1», № 109 від 16.04.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1» та № 346 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1» та ще дію іншого рішення, яке не має відношення до предмету спору. Крім того, оскаржуваним рішенням рекомендовано звернутися із позовами про визнання ордерів на вселення у квартири у будинку АДРЕСА_1 недійсними. Такі дії міської ради пов'язані з тим, що свого часу виконавчим комітетом у спосіб, що не встановлений діючим законодавством, неправомірно, без виготовлення будь-якої проектно-кошторисної та технічної документації нежитлову будівлю (приміщення казарми), що була передана на баланс Сколівської міської ради Львівської області 03.09.1999 року згідно акта № 1 прийомки (здачі) будівель, споруд і території військового містечка, переведено з нежитлової будівлі у житлову з присвоєнням відповідної адреси, після чого приміщення у ній почали надаватись громадянам, які перебували на кооперативному обліку при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області, для облаштування під житло за власні кошти. Так було і з позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Вказують, що жодного кооперативу створено не було, а кооперативний облік затверджений також з грубим порушенням діючого законодавства. Разом з тим, у подальшому у 2010 році громадяни, у тому числі і позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з членами сімей отримали ордери на вселення у неіснуючі квартири, облаштування яких триває до цього часу. В цілому, будинок на момент прийняття оскаржуваного рішення був непридатним і є надалі непридатним для проживання, він не відповідає будівельним нормам, технічним вимогам, санітарним та протипожежним правилам. Відтак, оспорюваним рішенням міської ради правомірно відмінено всі без винятку згадані вище рішення виконавчого комітету, без будь-якого упередженого ставлення до осіб, і такі рішення втратили чинність, а міська рада повернула все до попереднього стану, а саме будинок АДРЕСА_1 надалі являє собою нежитлову будівлю, до того ж - незавершену. Згадана вище схема щодо одержання житла мешканцями міста, у тому числі і позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_1, є предметом дослідження правоохоронних органів. Таким чином, враховуючи той факт, що при переведенні вказаного вище будинку з нежитлової будівлі у житлову і наданні у ньому членам неіснуючого кооперативу площ для облаштування під житло за власні кошти з подальшою видачею ордерів на вселення у неіснуючі кватири, грубо порушені всі норми діючого житлового законодавства і будівельно-технічні правила, міська рада, виявивши у листопаді-грудні 2010 року такий хід подій, була змушена припинити їх шляхом скасування всіх рішень виконавчого комітету, що пов'язані із цими подіями та привести все до попереднього стану. Такі рішення виконавчого комітету, на їх думку, просто не мають права на існування. При цьому немає значення, як визначені в оспорюваному рішенні його назва та формулювання втрати чинності, зокрема про їх відміну чи скасування, оскільки на законність такого рішення це не впиває. Що стосується оприлюднення оспорюваного рішення, то таке, як і всі інші рішення міської ради, оприлюднювалось на відповідному стенді оприлюднення рішень громадянам у приміщенні міської ради, так як на той час ще не було створено офіційного сайту міської ради, а свого офіційного друкованого засобу видання міська рада не мала і не має.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, наявні у матеріалах справи і які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У зв'язку з вказаним, як наголошує на цьому пункт 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відтак суд, під час розгляду даних адміністративних позовів про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень - Сколівської міської ради Львівської області № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету», у судовому засіданні здійснив перевірку його відповідності усім вимогам, про які йдеться вище, незалежно від підстав, що були наведені у зазначених адміністративних позовах.

Так, відповідно до п. « 15» ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи Законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідно ради, прийнятим у межах її повноважень, належить до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад і такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно.

За змістом ч. ч. 1, 8 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради є виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районної у місті (у разі її створення) ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним та підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Як йдеться у ч. ч. 6, 9 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради, районної у місті (у разі її створення) ради у межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

За змістом ст. ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності, вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності, організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва жилих будинків, виконання функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла і таке інше відносяться до власної компетенції виконавчих органів ради.

Як вбачається з рішення відповідача Сколівської міської ради Львівської області № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» (оригінал протоколу сесії з оригіналом рішення знаходиться у матеріалах справи, копія рішення - том 1, а. с. 14, 52, 123), таким відмінено рішення виконавчого комітету № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1», № 109 від 16.04.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1», № 244 від 16.07.2010 року «Про видачу ордеру на квартиру у будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_11.» та № 346 та № 368 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1»; рекомендовано звернутись у Сколівський районний суд Львівської області із позовами щодо скасування ордерів, виданих на квартири у будинку АДРЕСА_1. В оригіналі протоколу сесії (копія - том 2, а. с. 26) міститься також доповідна записка вих. № 2093 від 31.12.2010 року міському голові від секретаря ради про допущену нею під час виготовлення оригіналу рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» описку у частині адреси житлового будинку, яку слід вважати АДРЕСА_1, а не АДРЕСА_1, оскільки голосування відбувалось саме з приводу житлового будинку за адресою - АДРЕСА_1 і квартир у ньому .

Судом встановлено, що зазначене рішення приймалося відповідачем на пленарному засіданні ІІ сесії VI демократичного скликання, що підтверджується тим-же оригіналом протоколу сесії № 3, який знаходиться при матеріалах справи (копія - том 2, а. с. 20-25). Голосування проходило згідно із запропонованим переліком питань, а відповідно підписного листа присутніх депутатів від 24.12.2010 року на сесії були присутні 27 депутатів з 30 наявних. За оспорюване рішення проголосувало 25 присутніх депутатів, а 2 утрималось, відтак кворум дотриманий. Зазначене повністю спростовує твердження обох позивачів, наведені у позовних заявах та твердження їх представників, наведені у судовому засіданні про неналежне голосування депутатами за прийняття оспорюваного рішення і порушення процедури голосування.

Судом також встановлено, що на голосування ставились питання про скасування рішень виконавчого комітету № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1», № 109 від 16.04.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1», № 244 від 16.07.2010 року «Про видачу ордеру на квартиру у будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_11.» та № 346 та № 368 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1», за що і голосували присутні у залі депутати. Описка в оспорюваному рішенні у частині адреси зазначеного житлового будинку допущена секретарем ради вже під час виготовлення оригіналу такого рішення, про що будо повідомлено міського голову у визначений спосіб. У подальшому оспорюване рішення було оприлюднене на існуючому для цієї мети стенді у приміщенні Сколівської міської ради Львівської області і всі бажаючі могли з ним ознайомитись.

Відтак, відповідач Сколівська міська рада Львівської області, приймаючи зазначене вище рішення на пленарному засіданні ІІ сесії VI демократичного скликання 24.12.2010 року, діяла у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з відповідною метою та з дотриманням інших вимог, визначених законом, у тому числі своєчасно, безсторонньо тощо. Таким рішенням відмінено рішення виконавчого комітету з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради. На переконання суду допущена в оспорюваному рішенні відповідача описка у частині адреси житлового будинку не має істотного значення, так як вірно зазначено номери та дати прийняття рішень виконавчого комітету, які відмінено, а також саме за відміну таких рішень проходило голосування. Це ж стосується і формулювання назви оспорюваного рішення, так як у кожному випадку (чи відміна рішень виконавчого комітету чи їх скасування) мається на увазі втрату чинності такими рішеннями виконавчого комітету, у даному випадку через їх невідповідність Конституції та законам України, іншим підзаконним актам і саме такою нормою (п. « 15» ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») керувався відповідач, приймаючи оспорюване рішення. Ані допущену описку в оспорюваному рішенні, ані формулювання його назви суд не може вважати тими підставами, через які можливо та необхідно було б касувати таке рішення. До того ж, такі підстави для скасування рішення органу місцевого самоврядування ніде регламентовані.

Перевіряючи у подальшому у судовому засіданні оскаржуване рішення відповідача Сколівської міської ради Львівської області на предмет відповідності його нормам діючого на час прийняття законодавства та іншим вимогам, суд дійшов до висновку про те, що таке прийняте на підставі та у відповідності з Конституцією і законами України, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів громадян, у тому числі і позивачів, та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1» (том 1, а. с. 15, 46, 124) переведено з нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1. Таке рішення приймалось після заслуховування інформації заступника міського голови, на підставі заяв осіб, яким надано нежитлові приміщення для облаштування їх під житло за власні кошти та керуючись ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Інформація заступника міського голови полягала у доведенні до відома членів виконавчого комітету акта обстеження будівлі, яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 від 02.03.2010 року (том 1, а. с. 20-23, 129-130), згідно з яким комісія вважала, що така будівля відповідає санітарним і технічним нормам, а, відтак, її слід перевести у житлову для подальшої видачі ордерів. Такий акт написаний від руки, без залучення відповідних спеціалістів, він фактично служив єдиною підставою для прийняття вказаного вище рішення виконавчого комітету. Разом з тим, суд встановив, що на час прийняття рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1» будівля по АДРЕСА_1 являла собою приміщення казарми - незавершене будівництво 79% готовності (том 2, а. с. 27-28). Будинок не прийнятий в експлуатацію до цього часу. Жодної проектно-кошторисної та дозвільної документації на перевід з нежитлової у житлову згадану будівлю не виготовлялось і не надавалось, така документація у матеріалах справи відсутня. Як вбачається з копії акта житлової комісії виконавчого комітету Сколівської міської ради від 20.12.2010 року (том 1, а. с. 47), який, з-поміж іншого, брався до уваги під час винесення оспорюваного рішення, станом на вказану дату будівля по АДРЕСА_1 не є благоустроєним житлом і це візуально спостерігалось, роботи по реконструкції будівлі проводилися без врахування основних норм чинного законодавства, що могло призвести до руйнування об'єкта в цілому. Більше того, згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж зазначеної будівлі, виготовленого на замовлення відповідача ліцензованою установою - Дрогобицьким відділом Львівського філіалу ДУДтПВІ «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» у березні 2011 року (оригінал знаходиться у матеріалах справи, копія - том 2, а. с. 13-19) обстежуваний будинок по АДРЕСА_1 станом на 24.03.2011 року (через рік після його переводу у житловий) є непридатним для надійної експлуатації з використанням його під житло. Тобто, станом на березень 2011 року така будівля була непридатною для використання її під житло, хоча, приймаючи у березні 2010 року рішення № 58 від 16.03.2010 року «Про перевід нежитлового у житловий будинок АДРЕСА_1» виконавчий комітет визначив, що ця будівля є придатною для її надійної експлуатації і використання під житло. Що стосується заяв осіб, яким надано нежитлові приміщення для облаштування їх під житло за власні кошти, у тому числі і заяв обох позивачів, то судом встановлено, що з такими 04 та 05.07.2007 року відповідно укладалися договори підряду без номеру (том 1, а. с. 19, 128), за умовами яких замовник доручив, а підрядник зобов'язувався власними зусиллями, інструментами, матеріалами та за власний рахунок виконати роботи по облаштуванню непридатного для житла у момент передачі приміщення нежитлового фонду Сколівської міської ради по АДРЕСА_1 на квартири 1 та 10 відповідно, тобто предмет таких договорів підряду стосується зовсім інших квартир у зовсім іншому будинку. З огляду на вказане, виконавчий комітет не вправі був приймати згадане вище рішення на підставі заяв осіб, яким надано нежитлові приміщення для облаштування їх під житло за власні кошти, не міг брати до уваги лише інформацію заступника міського голови та оголошений ним акт обстеження будівлі від 02.03.2010 року, який не має жодного правового значення, а прийняв таке рішення без існування будь-якої проектної та дозвільної документації, з грубим порушенням норм діючого на момент його прийняття законодавства про планування і забудову територій, іншого законодавства у галузі будівництва, а, відтак, відповідачем правомірно відмінено згадане рішення.

Це ж стосується і рішень виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 109 від 16.04.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1» (том 1, а. с. 50, 125), № 244 від 16.07.2010 року «Про видачу ордеру на квартиру у будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_11.» (том 1, а. с. 51), № 346 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1» (том 1, а. с. 16, 48) та № 368 від 19.10.2010 року «Про видачу ордерів на квартири у будинку АДРЕСА_1» (том 1, а. с. 49), оскільки такими рішеннями громадянам, у тому числі і обом позивачам, на підставі їх заяв та керуючись ст. 46 ЖК України, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішено надати ордери на вселення у квартири у будинку АДРЕСА_1, які на момент прийняття таких рішень не існували, а, відтак, не могли бути благоустроєними стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам, не могли бути призначеними та придатними для постійного проживання у них. Таким чином, вказані вище рішення прийняті з грубим порушенням норм діючого на момент їх прийняття цивільного та житлового законодавства, які визначають поняття благоустроєного житла (квартири), регулюють порядок надання такого житла для проживання і нічого спільного з нормами ст. 46 ЖК України не мають. Посилання позивачів на факт їх перебування на момент прийняття зазначених рішень виконавчого комітету на кооперативному обліку при виконавчому комітеті Сколівської міської ради Львівської області не має істотного значення і такі суд не приймає до уваги, так як відповідних рішень про зарахування позивачів на такий облік не представлено, як і не представлено доказів на підтвердження існування кооперативу жильців. Натомість у суду є всі підстави стверджувати, що такого кооперативу взагалі ніколи не існувало. Таким чином, відповідач правомірно відмінив дію згаданих вище рішень виконавчого комітету.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України, дія якої поширюється також на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили актів органів місцевого самоврядування, право оскаржувати такий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. За таких обставин, враховуючи, що обоє позивачів обґрунтовували подані адміністративні позови, з-поміж іншого, необхідністю захисту своїх прав та інтересів, суд відкрив провадження в адміністративній справі, після чого, у ході судового засідання, встановив, що оскаржуване рішення відповідача Сколівської міської ради Львівської області безпосередньо застосовується до позивачів, так як відмінено рішення виконавчого комітету про видачу їм у тому числі ордерів на вселення у квартири.

Враховуючи, що позивачі наділені правом на участь у процесі прийняття такого рішення, однак судом встановлено, що вони участі у процесі прийняття відповідачем рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» не приймали і посилаються на таку обставину, як на одну із підстав для необхідності скасування зазначеного рішення, суд, з метою усунення такого порушення прав позивачів, поновив обом позивачам строк на оскарження оспорюваного рішення, надавши їм можливість доводити сою правову позицію на підтвердження порушення своїх прав у судовому засіданні.

Разом з тим, при вирішенні справи по суті та під час винесення постанови суд дійшов до висновку про відсутність порушення прав та інтересів позивачів при прийнятті рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету». Позовні вимоги ОСОБА_4 та позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, такі позовні вимоги не доводяться матеріалами адміністративної справи, а, відтак, до задоволення не підлягають. Більше того, суд прийшов до переконання, що всі без винятку рішення виконавчого комітету, про які йдеться в оспорюваному рішенні, правомірно відмінені відповідачем у межах наданих йому повноважень, так як були прийняті з порушенням існуючих норм законодавства, будівельних норм та правил. Такі рішення виконавчого комітету не мають права на існуванні і не можуть залишатися у законній силі.

Керуючись ст. ст. 2, 9-12, 70-72, 86, 98, 159-163, 167, 171 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» відмовити.

У задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_4 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи - ОСОБА_5 про визнання протиправним і скасування рішення № 19 від 24.12.2010 року «Про відміну рішень виконавчого комітету» відмовити.

Постанова суду у відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 254 КАС України, якщо інше не встановлено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, визначеного ч. 2 ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 186 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, що є у даному випадку, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя В.Я. Микитин