Справа № 2-а-4713/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4713/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу супроводження при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 100683 від 26.02.2010 року винесеної інспектором взводу супроводження при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 100683 від 26.02.2010р., винесеною інспектором взводу супроводження при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками) у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В оскаржуваній постанові вказано про те, що 26.02.2010р. в 9.05 в позивач м. Кіровограді по вул.Леніна керував автомобілем ВАЗ 21101 д/н. ВА 7761 АС по пішохідній доріжці позначеній знаком 4.13 (доріжка для пішоходів).

З приводу даних обставин пояснює, що 26 лютого 2010 року надаючи послуги по перевезенню пасажирів (на таксі), з метою доставки пасажирів до пункту призначення виїхав на вулицю Леніна, яка позначена знаком 4.13 Правил дорожнього руху. Після вїзду на вулицю Леніна був зупинений інспектором ДПС. Пояснив інспектору, що ПДР дозволено вїзджати транспорту, який обслуговує громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні. Але інспектор відмовився вислуховувати мої пояснення і склав протокол про адміністративне правопорушення.

Зауважити, що для встановлення факту правопорушення треба встановити перш за все наявність дії що порушує вимог конкретної норми ПДР України, а саме п. 11.13 ПДР:

Відповідно до п. 11.13 ПДР Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших підїздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Аналізуючи п. 11.13 можна зазначити, що він подає посилання на пункти 26.1-26.3 ПДР для уточнення. Згідно п. 26.3 ПДР У пішохідну зону вїзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком Інвалід, якими керують водії-інваліди.

Пунктом 26.3 прямо вказує, що транспорту, який обслуговує громадян дозволяється вїзд до пішохідної зони. Так як ПДР прямо передбачена можливість вїзду до пішохідної зони, вважаю, що відповідач виключно з хибних субєктивних міркувань дійшов висновку про порушення ПДР.

Також вважає дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України, тому як: При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

26.02.2010 року Інспектором було складено протокол, на підставі якого була винесена постанова серії ВА № 100683 від 26.02.2010 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 100683 від 26.02.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 100683 від 26.02.2010 року по справі про адміністративне правопорушення інспектором взводу супроводження при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 100683 від 26.02.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3