Справа № 804/8894/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р. Справа № 804/8894/15
Представник позивача до суду не з'явився.
Представник відповідача до суду не прибув, направив письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив у задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що проведеною контролюючим органом перевіркою встановлені порушення позивачем норм чинного Податкового законодавства України, висновки акту відповідають дійсним обставинам, податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та підстави для задоволення позову відсутні.
У відповідності до вимог ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши обставини справи, перевіривши наведені представниками сторін докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов наступного висновку.
Копію наказу №1104 від 19.12.2014 року про початок проведення та терміни перевірки вручено 19.12.2014р. під розписку директору ТОВ «Спецсплав» Солодкому Валерію Захаровичу.
Перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «Спецсплав» Солодкого Валерія Захаровича.
Перевірка проводилась з 19.12.2014р. по 24.12.2014р.
Згідно висновків акту від 24.12.2014 року №1220/22-1/31932704 проведеною позаплановою виїзною документальною перевіркою встановлені порушення пунктів 185.1. ст.185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198. Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ (із змінами і доповненнями) - ТОВ «Спецсплав» завищено суму податкового кредиту за серпень 2014 року на суму 143984,00 грн.. в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2014 року на суму 143984,00 грн.
Рішенням Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області від 07.04.2015 року №3065/10/04-36-10-07-09, первинна скарга ТОВ «Спецсплав» на податкове повідомлення-рішення від 30.01.2015 року №1 на загальну суму 215976,00 грн. (основний платіж - 143984,00 грн., штрафні санкції - 71992,00 грн.), залишена без задоволення.

ТОВ «Спецсплав», не погоджуючись з викладеними висновками, звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України. Рішенням про результати розгляду скарги від 22.06.2015 року №12968/6/88-99-1001-04-25, скарга ТОВ «Спецсплав» залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 30.01.2015 року №1 залишене без змін.

Перевірка проведена на підставі наступних документів: договір поставки, рахунки фактури, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості.

При перевірці використано автоматизовані інформаційні системи податкового органу: АІС «Податковий блок».

Матеріали справи свідчать, що у перевіряємий період податковим органом досліджено взаємовідносини платника податку ТОВ «Спецсплав» із контрагентом ТОВ «Укроргенергогаз», на підставі яких сформовано податковий кредит з податку на додану вартість.

За даними перевірки встановлено, що між ТОВ «Спецсплав» (Покупець) в особі директора Солодкого В.3. та ТОВ «Укроргенергогаз» (, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 3Б) - Постачальник, в особі директора Качкіна К.С., укладений Договір поставки №0826/01 віл 26.08.2014р., згідно якого Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця товар, а Покупець - приймати та оплачувати його. Товар поставляється протягом 40 календарних, днів з дати підписання сторонами специфікацій до договору. Місце поставки товару - склад Продавця. Разом з товаром Постачальник передає Покупцеві рахунок - фактуру, податкову та видаткову накладну. Оплата товару відбувається згідно рахунку Постачальника на протязі 20 банківських днів. Договір діє до 31.12.2014р. Договір підписаний з боку ТОВ «Спецсплав» (Покупець) директором Солодким В.З. та з боку ТОВ «Укроргенергогаз» (Постачальник) директором Качкіним В.С. та скріплено печатками підприємств.

З акту перевірки вбачається, що основний вид діяльності ТОВ «Укроргенергогаз» () - оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками.

На підставі договору від 26.08.2014 року №0826/01 постачанню підлягали товарно-матеріальні цінності, а саме круг ст.3, кварцит КМ-6, сталь 13x18 Н10Т, барабан очисний дробометний конвеєрний періодичної дії 42213М, прес-форма «решітка колосникова ескіз 179-БРМО-14» на загальну суму 863904,00 грн. (ПДВ - 143984,00 грн.). До складу податкового кредиту віднесено суму у розмірі 143984,00 грн. за серпень 2014 року.

Згідно даних системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість між ТОВ «Укроргенергогаз» та ТОВ «Спецсплав» встановлено розбіжності на суму 143984,00 грн., які виникли у зв'язку з тим, що ТОВ «Укроргенергогаз» в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року № від 18.09.2014р. (нова звітна) та в додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» № від 18.09.2014р. до декларації спочатку включено суму ПДВ 143984,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Спецсплав», яка в подальшому в податковій декларації за жовтень 2014р. № від 20.11.2014р. та в додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» № від 29.10.2014р. до декларації відмовилося від податкових зобов'язань по взаємовідносинам з ТОВ «Спецсплав».

З акту перевірки вбачається, що згідно АС «Єдиний реєстр податкових накладних» та інших інформаційних баз ОДПІ встановлено, що ТОВ «Укроргенергогаз» не купувало продукції у жодного зі своїх контрагентів-постачальників та не могло виробити таку продукцію як круг ст.3, кварцит КМ-6, сталь 13x18 Н10Т, барабан очисний дробометний конвеєрний періодичної дії 42213М, прес-форма «решітка колосникова ескіз 179-БРМО-14» самостійно. ТОВ «Спецсплав» є кінцевим споживачем товарно-матеріальних цінностей по вищезазначеному ланцюгу постачання, є виробником продукції та товар використано у власній господарській діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, неможливо простежити ланцюг придбання зазначеного товару у зв'язку з відсутністю його Постачальника.

Отже, як зазначено в акті перевірки, контролюючим органом було зроблено висновок про невідповідність реалізованого (круг ст.3, кварцит КМ-6, сталь 13x18 Н10Т, барабан очисний дробометний конвеєрний періодичної дії 4221ЗМ, прес - форма «Решітка колосникова ескіз 179-БРМО-14») товару, що свідчить про здійснення діяльності направленої на надання вигоди третім особам.

Транспортування товару відбувалось на підставі договору від 20.12.2012р. №2013, який укладено з ФОП ОСОБА_4 Згідно інформаційних баз центрального сервера ДАЇ, наданої 23.12.2014 року встановлено, шо власником автомобілю Камаз держ.№ НОМЕР_1 є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1. В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено, що перевізником виступає ФОП ОСОБА_4, водієм - ОСОБА_4

Крім того, до перевірки не надано свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_4, акти виконаних робіт, платіжні доручення, виписки банку. На зворотньому боці товарно - транспортних накладних відсутній підпис водія ОСОБА_4, як такого, що прийняв та здав товар, надані товарно-транспортні накладні складено з недотриманням правил оформлення документів на перевезення.

З урахуванням викладеного, перевіряючі Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області дійшли висновків про здійснення ТОВ «Спецсплав» операцій з ТОВ «Укроргенергогаз», які не направлені на реальне настання правових наслідків, що призвело до заниження податку на додану вартість за перевіряємий період.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів/послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Надаючи оцінку доводам позивача про правомірність відображення в податковому обліку сум податкового кредиту по операціям із зазначеними контрагентами, суд зазначає наступне.

На підставі вищенаведених первинних документів контролюючий орган дійшов висновку про непідтвердження господарських операцій такими документами, виявив порушення вимог законодавства при складанні первинних документів. Інших документів під час перевірки та до винесення оскаржуваних рішень платником податків не надано.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Проте, згідно пунктів 201.1, 201.2 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Встановлена форма податкової накладної, затверджена наказом ДПА України від 21.12.2010 року №969 передбачає зазначення прізвища особи, яка склала податкову накладну.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Якщо товар доставляється вантажним автомобілем, то таким документом є товарно-транспортна накладна за формою №1-ТН, затвердженою Наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року №448/346. У ній повинні бути відмітки відправника товару (щодо відвантаження товару) та його отримувача (стосовно фактичного отримання товару).

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568 (далі - Правила), визначено наступні поняття:

товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу;

товарно-транспортна накладна (далі ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи;

транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов'язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Згідно статті 11 Наказу Міністерства транспорту України від 5 листопада 2001 року №763, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2001 року за №986/6177 «Про внесення змін і доповнень до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів ТТН здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

ТТН на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу, згідно з ТТН, водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр ТТН залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

У тих випадках, коли в ТТН немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної).

У цих випадках в ТТН зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого ТТН вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.

Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Якщо відповідно до договору, продавець несе зобов'язання організувати перевезення товарів, а саме для перевезення вантажів на конкретний маршрут він укладає договір перевезення від свого імені з третьою особою.

Суд зазначає, що згідно наданих документів, позивачем з контрагентом укладений договір поставки товару: круг ст.3, кварцит КМ-6, сталь 13x18 Н10Т, барабан очисний дробометний конвеєрний періодичної дії 42213М, прес-форма «Решітка колосникова ескіз 179-БРМО-14».

Транспортування товару здійснювалося Автопідприємством ФОП ОСОБА_4, автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1.

Проте, на підтвердження реальності перевезення вищезазначеного вантажу ФОП ОСОБА_4 від вантажовідправника ТОВ «Укроргенергогаз» до вантажоодержувача ТОВ «Спецсплав» та на підтвердження здійснення розрахунків за отриманий товар від ТОВ «Укроргенергогаз» у серпні 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» ні до перевірки, ні до суду не надано свідоцтва про державну реєстрацію СГ ОСОБА_4, актів виконаних робіт, платіжних доручень, виписок банку, крім того, надані товарно-транспортні накладні складені з недотриманням правил оформлення документів на перевезення.

Суд погоджується із доводами контролюючого органу та висновками, викладеними у акті перевірки щодо здійснення ТОВ «Спецсплав» операцій з ТОВ «Укроргенергогаз», які не направлені на реальне настання правових наслідків, що, в свою чергу, призвело до заниження податку на додану вартість за перевіряє мий період.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що господарські операції між ТОВ «Спецсплав» та ТОВ «Укроргенергогаз» фактично не відбувалися.

На момент розгляду справи додаткових пояснень, документів, що спростовують вказані факти, ТОВ «Спецсплав» не надано.

Суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Також, слід зазначити, що первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою і для формування податкового обліку платника податків.

У зв'язку із чим, документи, виписані ТОВ «Укроргенергогаз» за укладеним договором не можуть бути підставою для включення сум ПДВ до складу податкового кредиту ТОВ «Спецсплав».

Таким чином, зібрані докази свідчать про те, що надані для перевірки паперові носії за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно не можуть бути підставою для формування податкового кредиту.

ТОВ «Спецсплав» не доведено право на відображення в податковому обліку наслідків таких операцій, не надано належних та допустимих доказів, які б спростували висновки Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо спрямування діяльності на отримання податкової вигоди.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини та наявні докази, суд вважає, що Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області під час прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.01.2015 року №1 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій податковою доведена, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

З урахуванням відмови у задоволенні позову, суд стягує з позивача решту суми судового збору у розмірі 4440,00 грн. (4872,00 грн. - 432,00 грн.).

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2015 року №1 - відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» () решту суми судового збору у розмірі 4440,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник