Справа № 805/2356/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №805/2356/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул..Марата,15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

Сухарька М.Г.

При секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

За участю сторін по справі:

Позивач: Мелкумян К.А. (за довіреністю),

Відповідач: Козіна Ю.Є. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та Приватного акціонерного товариства «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» на постанову Донецького окружного адміністративного від 06 липня 2015р. у справі №805/2356/15-а (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про зобов'язання здійснити зарахування переплати по податку на прибуток в рахунок погашення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 4630191,62 грн. за період квітень 2014 року-лютий 2015 року, та встановлення відсутності компетенції (повноважень) з нарахування пені на суму несплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість з 2 червня 2014 року по 06 травня 2015 року у загальному розмірі 35691,94 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про зобов'язання здійснити зарахування переплати по податку на прибуток у рахунок погашення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 4 630 191,62 грн. за період з квітня 2014 року-лютого 2015 року; встановлення відсутності компетенції (повноважень) у суб'єкта владних повноважень з нарахування пені на суму несплачених податкових зобов'язань з податку на додану вартість на період з 02.06.2014 року по 06.05.2015 року у загальному розмірі 356 918,94 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного від 06 липня 2015р. позов задоволено частково, внаслідок чого зобо'язано Артемівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області здійснити нарахування переплати з авансованих платежів з податку на прибуток в рахунок погашення грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 4 630 191,62 грн. за період квітень 2014 року-лютий 2015 року. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, пункт 6 частини 4 ст. 105 КАС України, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що податковим органом проводилася відповідна робота в напрямку зарахування переплати з авансових внесків з податку на прибуток в рахунок погашення зобов'язань з податку на додану вартість. Відповідач також зазначив, що позивач є бюджетоформуючим підприємством та йому було запропоновано розглянути питання щодо залишення переплати в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачем до податкового органу було подано декларацію з податку на прибуток за 2012 рік, якою визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1055553 грн. та авансові внески з податку на прибуток в сумі 508816 грн.; декларація з податку на прибуток за 2013 рік, якою визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі - 6032494 грн. та авансові внески з податку на прибуток в сумі 15775 грн.; декларація з податку на прибуток за 2014 рік, якою визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі - 1001902 грн.

Протягом березня-грудня 2013 року, січня-лютого 2014 року позивач перерахував до бюджету авансові внески з податку на прибуток на загальну суму 6105792 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та даними облікової картки позивача з авансових внесків з податку на прибуток.

Станом на 31 березня 2014 року у позивача є наявною переплата з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 6016719 грн., станом на 30 квітня 2015 року в розмірі 6493174 грн.

Наявність переплати підтверджується обліковою карткою позивача з авансових внесків з податку на прибуток, актами звірок між позивачем та відповідачем станом на 31 березня 2014 року та 30 квітня 2015 року, та не заперечується відповідачем.

Позивачем до податкового органу було подано податкові декларації з податку на додану вартість від 20 травня 2014 року за квітень 2014 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 2262769 грн. (сплачено частково, залишок в сумі 1135185 грн. 62 коп.); від 19 червня 2014 року за травень 2014 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1190056 грн.; від 18 липня 2014 року за червень 2014 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 164213 грн., від 19 серпня 2014 року за липень 2014 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 95431 грн., від 20 лютого 2015 року за січень 2015 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1078664 грн., від 20 березня 2015 року за лютий 2015 року, якою визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 574619 грн..

У зв'язку із наявною переплатою з авансових внесків з податку на прибуток, позивач звернувся до відповідача з заявами від 21 травня 2014 року, 18 червня 2014 року, 18 липня 2014 року, 18 серпня 2014 року, 18 вересня 2014 року, 5 листопада 2014 року, 3 грудня 2014 року, 19 грудня 2014 року, 22 січня 2015 року, 20 лютого 2015 року, 20 березня 2015 року про зарахування суми переплати з авансових внесків з податку на прибуток в рахунок погашення грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період квітень 2014 року-лютий 2015 року.

За наслідками розгляду наведених заяв, відповідачем надавалися відповіді у яких повідомлялось про необхідність попереднього погодження такого зарахування з Головним управлінням Міндоходів у Донецькій області та питання зарахування знаходиться на розгляді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було здійснено часткове зарахування переплати у вересні 2014 року в сумі 99800 грн., листопаді 2014 року в сумі 49900 грн., грудні 2014 року в сумі 49900 грн. Загальна сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість, яка має бути зарахована в рахунок переплати з авансових внесків з податку на прибуток, складає 4630191 грн. 62 коп., що не заперечується відповідачем.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

У п.87.1. ст.87 Податкового кодексу України визначено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, відповідно до пункту 43.1 якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно до п.43.2 наведеної норми у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

За приписами п.43.3, п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

За приписами п.43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6. ст.43 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України було подано відповідні заяви, однак відповідач, в свою чергу, не вчинив дій, передбачених даною нормою, зокрема, не подав не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов в частині зобов'язання відповідача здійснити зарахування переплати по податку на прибуток (код платежу 11024000) позивача в рахунок погашення грошового зобов'язання по податку на додану вартість (код платежу 14010100) у розмірі 4630191 грн. 62 коп. за період квітень 2014 року-лютий 2015 року.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ті обставин, що податковим органом проводилася відповідна робота в напрямку зарахування переплати з авансових внесків з податку на прибуток в рахунок погашення зобов'язань з податку на додану вартість, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на приписи ст.43 Податкового кодексу України, якою визначено певні строки для вчинення відповідних дій.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень) відповідача з нарахування пені на суму несплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість з 2 червня 2014 року по 6 травня 2015 року у загальному розмірі 356918 грн. 94 коп.

Відповідно п.п. 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право,зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до п. 111.2. ст.111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Главою 12 «Пеня» Податкового кодексу України визначено право податкового органу щодо нарахування пені після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Тобто, чинним законодавством до компетенції відповідача віднесено нарахування пені після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовних вимогах не ставить питання щодо визнання неправомірним нарахування відповідачем пені на суму несплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість з 2 червня 2014 року по 6 травня 2015 року у загальному розмірі 356918 грн. 94 коп. та зобов'язання відповідача виключити суму пені з облікової картки позивача як безпідставно нараховану.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що компетенція відповідача щодо нарахування пені платнику податків чітко визначена Податковим кодексом України та у будь-якому випадку порушені права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання судом тільки факту відсутності компетенції (повноважень) відповідача з нарахування пені, а т ому правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій части ні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки компетенція відповідача щодо нарахування пені платнику податків чітко визначена Податковим кодексом України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та Приватного акціонерного товариства «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» на постанову Донецького окружного адміністративного від 06 липня 2015р. у справі №805/2356/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного від 06 липня 2015р. у справі №805/2356/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 серпня 2015 року.

Ухвала у повному обсязі складена 19 серпня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

Сухарьок М.Г.