Справа № 807/1790/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Київ К/800/20620/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Васильченко Н.В.,

Логвиненка А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Чопської митниці Міндоходів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року та Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» до Чопської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови та стягнення надміру сплачених коштів,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ТОВ «Голден Фрутс» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Чопської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови та стягнення надміру сплачених коштів.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2013 року адміністративний позов ТОВ «Голден Фрутс» було задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Чопської митниці про визначення митної вартості товару № 305000003/2012/100345/2 від 21.11.2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 305090000/2012/10041 від 21.11.2012 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Голден Фрутс» надмірно сплачені кошти по податку на додану вартість у розмірі 442 615,02 грн. та судові витрати у сумі 2382,41 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів задоволено частково. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ТОВ «Голден Фрутс» задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Чопської митниці про визначення митної вартості товару № 305000003/2012/100345/2 від 21.11.2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 305090000/2012/10041 від 21.11.2012 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Чопська митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ТОВ «Голден Фрутс», не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ТОВ «Голден Фрутс» та Чопської митниці Міндоходів задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 21.11.2012 року ТОВ «Голден Фрутс» до митного оформлення подана митна декларація №305090000/2012/017593 з метою митного оформлення товару: продукти рослинного походження клементини свіжі, категорія 1, врожай 2012 року, вирощені в Італії, столові, для споживання людиною, для роздрібної торгівлі, без первинної упаковки.

Митна вартість товару визначалась декларантом за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) у розмірі 141645/97 грн.

Після прийняття митної декларації на товар відбулось спрацювання згенерованого автоматичною системою управління ризиками профілю ризику про заниження митної вартості товару, що стало підставою витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Оскільки позивач відмовився подати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товару за № 305000003/2012/100345/2 від 21.11.2012 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 305090000/2012/10041 від 21.11.2012 року

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу наведено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Згідно із статтею 55 Митного кодексу, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, в тому числі, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу; декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів; на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно із частиною 1 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 стаття 57). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 стаття 57). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 стаття57). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (частина 5 стаття 57). При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 стаття 57). Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (частина 7 стаття 57). У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

У разі незгоди Митниці із митною вартістю імпортованого товару, вона відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України зобов'язана провести процедуру консультацій, у ході яких мала б дійти висновків щодо застосування того чи іншого методу визначення митної вартості товарів, при цьому кожний наступний метод застосовується у разі неможливості застосування попереднього із наведенням відповідних мотивів, проте ці вимоги закону Митниця не виконала.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за шостим (резервним) методом на товар «продукти рослинного походження клементини свіжі, категорія 1, врожай 2012 р., вирощені в Італії, столові, для споживання людиною, для роздрібної торгівлі, без первинної упаковки», митний орган не зазначив, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, в чому вони полягають, які складові вплинули на формування такої вартості, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Митницею вимагались каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; інші наявні документи для підтверджування заявленої митної вартості товару, проте в рішенні не зазначено, яким чином витребувані документи могли б вплинути на визначення ціни за будь-яким методом.

Проте, витребування митним органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, є необґрунтованим.

Оскільки при визначенні митної вартості ввезених позивачем товару «продукти рослинного походження клементини свіжі, категорія 1, врожай 2012 р., вирощені в Італії, столові, для споживання людиною, для роздрібної торгівлі, без первинної упаковки» Митницею взято за основу проаналізована цінова інформація ЄАІС ДМСУ, при виборі методу визначення митної вартості відповідач був зобов'язаний провести письмові консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, що не було дотримано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про те, що рішення Чопської митниці про визначення митної вартості товару № 305000003/2012/100345/2 від 21.11.2012 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 305090000/2012/10041 від 21.11.2012 року підлягають скасуванню.

Аналіз положень Митного кодексу України дає колегії суддів підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суд, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ввізного мита, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції у частині вимог щодо стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченої суми ввізного мита та ПДВ, дійшов до вірного висновку, відмовивши ТОВ «Голден Фрутс» у їх задоволенні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Чопської митниці Міндоходів та Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» - залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Фрутс» до Чопської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови та стягнення надміру сплачених коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

Н.В. Васильченко

А.О. Логвиненко