Справа № 127/19331/15-а
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/599/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі : Шарапанівському Р.П.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення з України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 про примусове видворення з України, зазначивши, що співробітниками ІІІ-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області було виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, який, як виявилось під час перевірки, прибув до України 11.02.2014 року через КПП «Бориспіль», по паспорту АА 3425845.

Громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, після прибуття на територію України, а саме з 11 лютого 2014 року, не звертався до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання із заявою про продовження строку перебування на території України, чим порушив будь-які строки перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

14.03.2015 року відносно ОСОБА_2 начальником 3-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування, відповідно до якої на відповідача накладено штраф 510 гривень, а згодом сплачено відповідачем.

18.03.2015 року начальником 3-го міського відділу у м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області ОСОБА_4 затверджено рішення про примусове повернення в країну походження відповідача. Однак відповідач у встановлений строк добровільно не виїхав за межі території України, але рішення про примусове повернення в суді відповідач не оскаржував. Таким чином, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 законних джерел доходу, власного житла на території України не має, дозвіл на працевлаштування відсутній, ніхто з близьких його родичів не є громадянином України, проживає на території України без засобів на належне існування, а тому, позивач звернувся до суду та просить суд прийняти рішення про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, в країну походження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 вказує, що дана особа в'їхала на територію України через пункт пропуску «Бориспіль» 11.02.2014 року, а 18.03.2015 року було прийнято рішення про примусове поверненняя, з встановленням строку для виїзду 10 діб (а.с. 9, 13).

В Рішенні №3 про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке затверджене начальником 3-го МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 18.03.2015 року, зазначено, що відносно громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження та зобов'язано покинути територію України у десятиденний термін (а.с. 9).

Зміст пояснення, наданого громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_2 заступнику начальника 3-го МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_5, вказує, що ОСОБА_2 приїхав на територію України 11.02.2014 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Власного житла в Україні не має, жоден з його родичів не є громадянином України (а.с. 8).

Відповідно до розписки наданої громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_2 заступнику начальника 3-го МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_5, ОСОБА_2 зобов'язався залишити територію України не пізніше 27.03.2015 року (а.с. 7).

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення ПР МВН 024858 від 14.03.2015 року, винесеного Державною міграційною службою України, вказує, що 14.03.2015 року о 10-й годині в м. Вінниці виявлено гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2, що ухилявся від виїзду з України, після закінчення терміну перебування, чим порушив вимоги п. 3 ст. 9 Закону україни «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». ОСОБА_2 з протоколом ознайомився та отримав один примірник протоколу (а.с. 9).

Відповідно до постанови про накладання адміністративного стягнення ПН МВН 024856 від 14.03.2015 року, винесеної Державною міграційною службою України, вказано, що 14.03.2015 року о 10-й годині в м. Вінниці виявлено гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2, що ухилявся від виїзду з України, після закінчення терміну перебування, чим порушив вимоги п. 3 ст. 9 Закону україни «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. ОСОБА_2 отримав копію постанови (а.с. 10).

Відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

У пункті 8 вище вказаного Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 прибув до України 11.02.2014 року, однак після завершення встановленого терміну перебування на території України до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання із заявою про продовження строку свого перебування на території України не звертався.

Підпункт 1 пункту 6 зазначеного вище Порядку вказує, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну.

Однак громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 значно перевищив встановлений термін, не надавши докази наявності обґрунтованих підстав перебування на території України.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

В судовому засіданні було встановлено та визнано відповідачем, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 був ознайомлений з рішенням про примусове повернення в країну походження, затверджене начальником 3-го МВ у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 18.03.2015 року. Разом із тим, як у визначений зазначеним рішенням строк, так і станом на час розгляду цієї справи, воно не виконане відповідачем без поважних причин, що вказує про ухилення від виїзду з України, та свідчить про наявність підстав для примусового видворення відповідної особи за межі України.

За даних обставин, враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 порушив встановлені правила перебування іноземців на території України та проживання без документів на право проживання в Україні, порушивши вимоги ст.ст. 9, 16, 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тривалий час на території України проживає незаконно, законних джерел доходу та власного житла на території України - немає, дозвіл на працевлаштування в Україні в нього відсутній, ніхто з його близьких родичів не є громадянином України, з громадянкою України в шлюбі він не перебуває, проживає на території України без засобів на належне існування, рішення про видворення за межі України добровільно не виконав, ухиляючись від виїзду за межі України, в країні його походження загроз життю та здоров'ю - немає, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , ст.ст. 69-71, 183-5, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Видворити у примусовому порядку за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, в країну походження.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.О. Жмудь