Справа № 804/9511/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р.Справа №804/9511/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю: позивача представника позивача представника відповідача 1 представника відповідача 2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 Сакалюка С.Г. Єрмеєвої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, про зобов'язання вчинити певні дії, -
30 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, у якому просить:
- скасування арешту №3913017, накладеного на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.10.2006 року, архівний напис №128209;
- зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції провести державну реєстрацію припинення обтяження №3913017, на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що:
- позивачці на праві приватної власності за договором купівлі-продажу від 05.06.2000 року №295п-87-173 належить квартира АДРЕСА_1, яку позивач вирішила продати;
- в порушення положень статей 317, 319 Цивільного кодексу України внаслідок накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує законні права позивача як власника квартири щодо вільного розпорядження майном, у тому числі унеможливлює укладення договорів відчуження належної позивачу квартири;
- ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2015 року по справі №204/2856/2015 встановлено, що ухвали суду б/н від 04.03.2003 року, якою був накладений арешт не існує, а отже немає підстав для її скасування;
- отже, оскільки не існує рішення, на підставі якого накладений арешт на майно, то такий арешт підлягає скасуванню.
Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, додатково пояснили, що про наявність арешту на своє нерухоме майно позивач дізналась 25.03.2015 року.
Представник Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судовому засіданні надав суду письмові заперечення на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання вчинити певні дії відмовити з наступних підстав:
- позивачем по справі не надано правового та документального обґрунтування якими саме діями Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції порушує, не визнає чи оспорює його права та законні інтереси;
- позивач до реєстраційної служби із заявами про припинення обтяження не звертався, відмову у державній реєстрації права власності та їх обтяжень не отримував, отже, права та законні інтереси позивача реєстраційною службою не порушувались;
- спірне обтяження було внесено реєстратором - Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.10.2006 року, яка не є структурним підрозділом служби та їй не підпорядковується;
- зобов'язання відповідача вчиняти певні дії є втручання до компетенції органів державної влади, які реалізують державну політику у сфері реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки порушення прав та законних інтересів у даному випадку є імовірним, а не реальним.
Представник Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори просила у задоволенні позову відмовити з огляду на те, що реєстраційна дія обтяження нерухомого майна проведена на підставі рішення суду, зазначила що архівні справи за 2003 рік знищені, у зв'язку із чим немає можливості надати відповідні підтверджуючі документи, окрім наданих суду журналів реєстрації.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що згідно даних Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, викладених у листі від 25.03.2015 року за вих. №2945, в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Л.А., реєстр №347, зареєстровано БТІ 05.06.2000 року в реєстровій книзі №295п за реєстровим №91-181. Відомості щодо наявності обтяжень у матеріалах інвентаризаційної справи відсутні.
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська за вих. №7126 від 07.04.2015 року повідомив, що цивільна справа відносно ОСОБА_3 у 2003-2006 роках не значиться, у зв'язку із чим запитувану ухвалу від 04.03.2003 року не надав.
Позивач у судовому засіданні пояснила, що судових рішень Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська не отримувала, участі у розгляді справ не приймала.
На заяву ОСОБА_3 від 26.03.2015 року стосовно надання інформації щодо процедури зняття арешту на квартиру в АДРЕСА_1, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора листом від 09.04.2015 року за вих. №474 рекомендувала звернутись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, оскільки нотаріус є спеціальним суб'єктом, який здійснює державну реєстрацію прав та їх обтяжень виключно у зв'язку із вчиненням нотаріальної дії щодо нерухомого майна, а зняття арешту не є нотаріальною дією.
Листом від 30.04.2015 року за вих. №9078/15-Вих Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська на запит Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори повідомив, що у провадженні суду справи про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відносно боржників ОСОБА_3, ОСОБА_8 не перебуває, у зв'язку із чим суд не має можливості надати інформацію про винесення ухвали від 04.03.2003 року про накладення арешту на квартиру.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2015 року за №37660085, наданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за типом - витяг про державну реєстрацію обтяження, адреса об'єкта нерухомого майна - АДРЕСА_1, у реєстрі відомості відсутні.
Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.05.2015 року за №37660183, наданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, адреса об'єкта нерухомого майна - АДРЕСА_1, тип обтяження - арешт нерухомого майна, наявні наступні відомості:
- зареєстровано: 19.10.2006 09:39:09 за №3913017 реєстратором: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора;
- підстава обтяження: ухвала, б/н, 04.03.2003, Красногвардійський суд;
- об'єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1;
- власник: ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ;
- додаткові дані: Арешт №25/2003. Архівний запис №128209;
- заявник: Красногвардійський суд.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 9 червня 2015 року по справі №204/2856/2015-ц у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зняття арешту, у якій остання просила скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2003 року №б/н, зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, зареєстрований Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.06.2006 року, відмовлено з підстав відсутності цивільної справи відносно ОСОБА_3 за період з 2003 року по 2006 рік. Оскільки арешт та заборона відчуження не накладалися, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.
Вказана ухвала суду набрала чинності 25.06.2015 року.
Судом у судовому засіданні оглянуто оригінали наданих Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою:
- журнал номенклатури №ІІ-25 «Реєстр для реєстрації заборон відчуження житлових будинків (частин будинків), а також арештів, накладених на будинки судовими та слідчими органами, розпочато 01.06.2000, закінчено 12.03.2004», на зворотному боці аркуша 53 наявний запис про кореспонденцію за порядковим №25 - ухвала Красн. суду 04.03.03 адресована ОСОБА_3 АДРЕСА_1, інші записи відсутні;
- журнал номенклатури №02-34 «Алфавітна книга обліку договорів відчуження нерухомого майна 2003-2004 роки», на зворотному боці аркуша 28 вбачається наступний запис: прізвище, ім'я, по-батькові власника - ОСОБА_3, АДРЕСА_1, номер за реєстром - 25, відмітка про зняття заборони чи арешту - ухвала Красногвардійського суду 04.03.03.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон №1952).
Згідно частини четвертої статті 15 закону №1952 державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Частиною другою статті 19 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі:
1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;
2) рішень судів, що набрали законної сили;
3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно;
4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом;
5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;
6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом;
7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень статті 9 закону №1952 державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України.
У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.
Згідно пункту 1.4 Порядку №3205/5 внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.
Відповідно до пункту 2.6 Порядку №3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.
За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає відповідне рішення. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо скасування записів Державного реєстру прав скасовує відповідні записи (пункти 2.10, 2.11 Порядку №3502/5).
За змістом пункту 2.1 Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.
У разі ліквідації державної нотаріальної контори, зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса заява подається до органу державної реєстрації прав за місцем розташування нерухомого майна.
Судом встановлено, що обтяження (арешт) на об'єкт нерухомого майна квартиру, належну гр. ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 19.10.2006 року за №3913017 реєстратором Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2003 року №б/н.
З аналізу матеріалів справи, а саме з численних вищевикладених відповідей та рішення суду, які були надані та винесені на запити та за заявами позивачки, суд доходить висновку про відсутність судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2003 року №б/н, на підставі якого накладений арешт на об'єкт нерухомого майна, належний позивачці на праві приватної власності, у зв'язку із чим такий арешт є безпідставним та необґрунтованим.
Представник відповідача не довів правомірності прийняття рішення про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, та не надав підтверджуючих документів щодо обґрунтованості такого рішення.
Поряд з цим, суд зазначає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права та відмовляє у задоволенні позову в частині скасування арешту №3913017, накладеного на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.10.2006 року, архівний напис №128209, оскільки за приписами Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає правомірність та перевіряє на відповідність чинному законодавству рішення, дії або бездіяльність суб'єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
З огляду на викладене та у відповідності до положень статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить за межі позовних вимог, оскільки вважає це необхідним для повного захисту прав платника податків, та скасовує рішення реєстратора Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про реєстрацію обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна, зареєстровано 19.10.2006 року 09:39:09 за №3913017, об'єкт обтяження квартира за адресою: АДРЕСА_1, накладене на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська б/н від 04.03.2003 року.
При цьому, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції провести державну реєстрацію припинення обтяження на нерухоме майно, оскільки такі вимоги є передчасними та заявлені на майбутнє, проте захисту підлягають лише порушені права позивача, та відмовляє у задоволенні адміністративного позову в цій частині.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Скасувати рішення реєстратора Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про реєстрацію обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна, зареєстровано 19.10.2006 року 09:39:09 за №3913017, об'єкт обтяження квартира за адресою: АДРЕСА_1, накладене на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська б/н від 04.03.2003 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 серпня 2015 року.

Суддя І.О. Верба