Справа № 808/7317/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Київ К/800/38734/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014

у справі № 808/7317/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжвогнетрив"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014, задоволено позовні вимоги: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 30.04.2013 № та № .

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В поданих запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 по 01.11.2012 по взаємовідносинам з ТОВ «Юженерговестпром» та за період з 01.10.2010 по 01.10.2012 по взаємовідносинам з ПП «Лада Плюс», складено акт №181/26-0/00191885 від 12.04.2013, в якому встановлені порушення вимог: пп. 7.2.3, пп. 7.2.6, п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4, пп. 7.4.5, п. 7.4, пп. 7.7.1, п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997, № 168/97 - ВР зі змінами та доповненнями, п. 198.3, ст. 198, п. 198.6, ст. 198, п.200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме: позивачем занижено суму податку на додану вартість у розмірі 301 736,30 грн.; п. 5.1, пп. 5.2.10 п. 5.2, абз. 4 пп. 5.3.9, п. 5.3 ст. 5 пп. 8.1.2, пп. 8.4.2 п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР зі змінами та доповненнями, п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме: позивачем занижено податок на прибуток у розмірі 347 659,91 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 30.04.2013 були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених на території України товарів (робіт, послуг) за основним платежем на 301 736,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 122 467,50 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 347 660,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 826,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування вказаних повідомлень-рішень, враховуючи наступне.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, 05.08.2011 між позивачем та ПП «Лада Плюс» укладено договір № 0508, відповідно до умов якого, виконавець (ПП «Лада Плюс») зобов'язується виконувати послуги з поточного ремонту та технічного обслуговування автотранспорту замовника (ПАТ «Запоріжвогнетрив») за видами робіт, а замовник зобов'язується оплачувати вартість цих послуг протягом 15-ти календарних днів по факту виконаних робіт.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом - ПП «Лада Плюс», на виконання умов договору надання послуг, підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, зокрема, податковими накладними, актам приймання виконаних робіт, рахунками, виставленими за роботи.

Оплата з надані послуги здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Також, матеріали справи містять свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та інвентарну картку обліку основних засобів № 50007094 на автомобіль ЗАЗ- Daewoo, що підтверджує наявність у позивача автотранспортного засобу, на якому здійснювався поточний ремонт та технічне обслуговування.

Крім того, матеріали справи свідчать, що між позивачем та ТОВ «Южнівест Пром» було укладено ряд договорів підряду з приводу здійснення ремонтних робіт об'єктів, що належать позивачу.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом - ТОВ «Южнівест Пром», на виконання умов договорів підряду, підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, зокрема, актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів позивача, податковими накладними, рахунками - фактури, актом здачі - приймання робіт, подорожнім листом вантажного автомобіля.

Оплата по вказаним господарським операціям підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними вимогами - дорученнями, реєстрами надходження грошових коштів, виписками по рахунку та актами проведення взаємозаліку.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з його контрагентами, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Крім того, слід зазначити, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у податкового органу були відсутні підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 30.04.2013 № та № .

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів - відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль