Справа № 2а-381/2010
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-381
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2010 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з наведеним позовом мотивуючи тим, що вона являється інвалідом ІІІ групи, є постраждалою від Чорнобильської катастрофи першої категорії, її захворювання пов'язане з аварією на Чорнобильській АЕС. Знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області. Відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-7 від 28 лютого 1991 року, згідно якого пенсії особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 ч.4 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншим по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком: по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 1 групи - 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком; інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати дії неправомірними та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду ІII групи,захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2009 року.

В частині позовних вимог, а саме про визнання неправомірними дії та стягнення заборгованості по виплаті пенсії по інвалідності, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС за період з 01.01.2009 року по 17.04.2010 року, позов ухвалою Снятинського райсуду від 20.10.2010 року залишено без розгляду, оскільки позовні вимоги заявлені поза вимогами строку звернення до суду, а тому позовні вимоги слід розглядати в межах 6-ти місячного строку позовної давності.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка є інвалідом ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 019744 від 22.04.1993 року та вкладкою до нього № 625766 С, та перебуває на відповідному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі.

Відповідно до експертного заключення від 28 серпня 1992 року та довідки МСЕК серії ІФ № 0273341 від 15.12.2009 року позивачка є інвалідом ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Право позивачки на одержання пенсії по інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії

на Чорнобильській АЕС відповідачем не оспорювалось, тому доказуванню не підлягає.

Статтею 49 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів IІI групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам IІI групи - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виплата якої відповідно до ст. 53 Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно ч.5 ст.54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів. Такий порядок затверджено постановою КМ України від 30.05.1997 р. № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Що стосується обчислення пенсії, то вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій інвалідів, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року установлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Таким чином, положення ч. 3 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком. У зв'язку з наведеним посилання представника відповідача на те, що наведена норма Закону не може стосуватись спеціальних пенсій, призначених згідно ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" судом до уваги не приймається.

Відповідно до ч.3 ст. 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

З урахуванням наведеного Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області повинно було здійснити перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії, виходячи зі збільшеного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний вік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсії позивачці вони виконували вимоги Постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення законів України про державний бюджет на відповідний рік, які обмежували виплати пенсії інвалідам, захворювання яких повязано з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і

громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 р. відновлено дію ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо встановлення розміру додаткової та державної пенсій особам, віднесеним до категорії 1, інвалідів IІI групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка має право на проведення перерахунку та виплату пенсій відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 18.04.2010 року.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачці з 18.04.2010 року застосуванню підлягає ч.1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому слід визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати провести позивачці перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії, як інваліду IІI групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст. 50 та 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.04.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому Законом України про Державний бюджет України на відповідні роки.

На підставі наведеного, відповідно до Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, ст. ст. 49, 50 ч.1, 54 ч.4, ст. 67 ч.3 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 ч.1 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 11, 158-163, 1832 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії, як інваліду IІI групи, по інвалідності відповідно до ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії інваліда IІI групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.04.2010 року, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком - державної пенсії та додаткової пенсії у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України про державний бюджет України на відповідні роки з 18.04.2010 року з врахуванням проведених виплат.

На постанову може бути подано апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду потягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського райсуду М.М. Калиновський