Справа № 826/16198/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 серпня 2015 року м. Київ № 826/16198/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Відділу Державної виконавчої служби районного управління юстиції у Печерському районі м. Києва
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Відділу Державної виконавчої служби районного управління юстиції у Печерському районі м. Києва, в якому просила:

- визнати відмову ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо зняття арешту з усього майна, яке належить ОСОБА_1 - протиправною;

- зобов'язати ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна ОСОБА_1, який був накладений при примусовому виконанні виконавчого листа №6-123 від 07.05.2008р. виданого Шевченківським р-ним судом м. Києва.

Як свідчать позовні матеріли, позивач 20.07.2015р. звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту, за наслідком розгляду якої позивачеві відмовлено у зняті арешту на майно, накладеного на підставі постанови від 22.05.2008р.

Позивач вважаючи, що відповідачем усупереч приписів чинного законодавства не вжито заходів щодо зняття арешту на її майно, звернулась з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ознайомившись із доданими до позовної заяви матеріалами, судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №6-123 виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 07 травня 2008 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, 22.05.2008р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1

Так, суд звертає увагу, що в даному провадженні ОСОБА_1 оскаржує дії ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з майна позивача, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №6-123 від 07.05.2008р. виданого Шевченківським районним судом м. Києва.

Статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Суд звертає увагу на те, що частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Інший порядок судового оскарження визначено ст. ст. 383, 384 ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень).

Зокрема, відповідно до ст. 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з позовного матеріалу, позивач, яка є боржником у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №6-123 від 07.05.2008р. виданого Шевченківським районним судом м. Києва, просить, зокрема, зобов'язати відповідача зняти арешт з майна ОСОБА_1

В аспекті викладеного, суд звертає увагу на те, що Окружному адміністративному суду міста Києва підсудні адміністративні справи у яких однією із сторін є учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, які звертаються до адміністративного суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси на підставі виконавчих документів, виданих Окружним адміністративним судом міста Києва або виконавчих приписів нотаріусів, в інших випадках, рішення державної виконавчої служби винесені на виконання документів виданих іншими судами, не підлягають розгляду цьому адміністративному суді.

Фактичні обставини справи свідчать, що позовні вимоги стосуються судового контролю за виконанням виконавчого листа №6-123 виданого Шевченківським районним судом м. Києва, а отже не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Згідно пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

Поряд з цим, суд роз'яснює позивачу, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищенаведеного, згідно пункту 1 частини першої статті 109, статей 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу негайно.

3. Роз'яснити позивачу про його право на звернення із вказаним позовом до суду загальної юрисдикції, в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур