Справа № 159/4168/15-а
Суддя: Бондар В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4168/15-а
Провадження № 2-а/159/145/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 18 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за адміністративним позовом громадської організації «Джуринська вода» та ОСОБА_2 до управління Укртрансінспекції у Волинській області, про відшкодування моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до управління Укртрансінспекції у Волинській області, про відшкодування моральних збитків. Свої вимоги мотивують тим, що 28 квітня 2015 року Львівським апеляційним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 876/3145/15 (адм. спр. № 802/460/14-а), в якій було визнано протиправні дії з боку Управління Укртрансінспекції у Волинській області стосовно ОСОБА_2. На протязі усього часу, від винесення відповідного рішення субєктом владних повноважень від 16 грудня 2013 року до скасування та визнання неправомірним даного рішення, ОСОБА_2 перебував у пригніченому емоційно-фізичному стані, що суттєво знизило якість його життя в цей період. Даними протиправними діями з боку Відповідача було нанесено суттєву моральну шкоду ОСОБА_2. Зазначає, що факт протиправних дій з боку Відповідача визнаний Львівським апеляційним адміністративним судом, тому стала необхідність у зверненні до суду із даним позовом за захистом порушених прав і свобод.Просить: 1) прийняти даний позов до розгляду по суті; 2) визнати факт нанесення моральної шкоди ОСОБА_2 в звязку з вчиненням протиправних дій з боку Управління Укртрансінспекцїї у Волинській області (визнаних протиправними Львівським апеляційним адміністративним судом); 3) стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 17000 гри. (сімнадцять тисяч гривень); 4) справу розглянути за відсутності позивачів, за наявними матеріалами справи, в порядку письмового провадження, а постанову допустити до негайного виконання.

У судове засідання позивачі не зявилися, тому суд розглянув справу у їх відсутності з урахуванням поданого клопотання у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, подав суду письмові заперечення. Свою позицію обґрунтовує тим, що Актом перевірки № 031029 від 29.11.2013 р. зафіксовані ті обставини, що позивач являється автомобільним перевізником та здійснював внутрішні вантажні перевезення (вантаж - ліс) за маршрутом «с. Стара Кошара - с. Колодяжне» з порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказів Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 р. «Про затвердження Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» та № 385 від 24.06.2010 р. «Про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті». За наслідками розгляду справи до ОСОБА_2 були застосовані адміністративного-господарський штраф та припис щодо усунень порушень законодавства про автомобільний транспорт. Після цього ОСОБА_2 вказані рішення були оскаржені до Вінницького окружного адміністративного суду, який скерував справу на розгляд Волинського окружного адміністративного суду. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р. справу щодо оскарження адміністративно-господарського штрафу № 028829 від 16.12.2013 р. залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р. в задоволенні скасування припису № 005475 від 16.12.2013 р. відмовлено повністю. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 р. у справі щодо штрафу залишено без змін ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р. Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 р. у справі щодо припису № 005475 від 16.12.2013 р. постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р. було скасовано та прийнято постанову, якою визнано протиправним та скасовано оскаржуваний припис від 29.11.2013 року. Зазначає, що вище вказаний адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн. станом на 13.08.2015 р. позивачем не сплачений. Вважає, що навіть при чинності чи скасуванні припису, у звязку із запровадженням мораторію на перевірки контролюючих органів починаючи з 01.08.2014 р. до 01.07.2015 р., наявність застосованого до позивача припису не потягнуло б за собою жодних правових наслідків. Обставин щодо наявності у позивача фізичних чи моральних розладів здоровя не підтверджені відповідними документами, виданими посадовими особами компетентних установ. Також позивачем не доведений причинно-наслідковий звязок між прийняттям протиправного акту та виникненням шкоди, факт наявності самої шкоди. Просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Суд, зважаючи на позицію сторін, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 29.11.2013 року інспекторами управління Укртрансінспекції у Волинській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки ЗІЛ 131, номерний знак НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 595062 належить ОСОБА_2, на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів. Перевірка проводилась у присутності ОСОБА_3. За результатами перевірки складено акт від 19.11.2013 р. № 031029. в якому зафіксовані наступні порушення: відсутні та неоформлені товарно-транспортна накладна або визначений законодавством документ на вантаж. Водій з актом перевірки ознайомився, поставив свій підпис, письмові пояснення про причини порушень не надав. ОСОБА_2 було повідомлено про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. У звязку з виявленими порушеннями начальником управління Укртрансінспекції у Волинській області винесено припис від 16.12.2013 р. № 005475 щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт з вимогою вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до негайно з моменту отримання припису, але не пізніше 15.01.2014 р. Копія даного припису була надіслана ОСОБА_2 18.12.2013 р. рекомендованим листом та вручена останньому 23.12.2013 р.

Судом встановлено, що у позовній заяві, як на підставу своїх позовних вимог для відшкодування моральної шкоди позивачі посилаються на судові рішення адміністративних судів.

Так, 24 лютого 2015 року Волинський окружний адміністративний суд розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом громадської організації «Джуринська вода», ОСОБА_2 до управління Укртрансінспекцїї у Волинській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування припису. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 є фізичною особою та не проводить ніякої господарської діяльності з надання послуг перевезення пасажирів та вантажів, не є перевізником та не має ліцензії на здійснення такої діяльності, а тому до нього протиправно застосований адміністративно-господарський штраф. Крім того, відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тому позивач просив визнати протиправними та скасувати постанову управління Укртрансінспекції у Волинській області від 16.12.2013 р. № 028829 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. та припис від 16.12.2013 р. № 005475 про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р. позовну заяву громадської організації «Джуринська вода», ОСОБА_2 до управління Укртрансінспекції у Волинській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправними та скасування постанови і припису, в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови управління Укртрансінспекції у Волинській області від 16.12.2013 р. № 028829 про застосування адміністративно-господарського штрафу, залишено без розгляду з підстав припущення строку звернення до суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року апеляційну скаргу громадської організації «Джуринська вода» залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року про залишення позовних вимої без розгляду у справі № 802/460/14-а - без змін.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування припису від 16.12.2013 р. № 005475 про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, Волинський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт від 16.12.2013 р. № 005475 діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року апеляційну скаргу громадської організації «Джуринська вода» задоволено частково, скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року та постановлено визнати протиправним та скасувати припис управління Укртрансінспекції у Волинській області щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт від 29.11.2013 року № 005475. Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що ОСОБА_2 не є автомобільним перевізником, а виступає власником автомобіля.

Аналізуючи вищенаведені рішення адміністративних судів, суд приходить до висновку, що судовими рішеннями підтверджено факт наявності порушень чинного законодавства при експлуатації належного ОСОБА_2 вантажного автомобіля. Апеляційний суд визнав протиправність винесеного припису саме відносно ОСОБА_2, що дає останньому право позиватися за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

За змістом статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до підпункту 2 частити третьої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями чинного законодавства визначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Проте, стороною позивача не підтверджено належними доказами заподіяння шкоди немайнового характеру. Сам факт твердження позивачів про те, що «ОСОБА_2 перебував у пригніченому емоційно-фізичному стані, що суттєво знизило якість його життя в цей період», не може бути достатнім доказом для визнання факту заподіяння моральної шкоди, визнання, що саме діями і рішеннями відповідачазаподіяна ця шкода. Суд дійшов висновку про те, що матеріали справи, які надані стороною позивача, також не містять жодного обґрунтування суми моральної шкоди позивача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов переконання, що відсутність достатніх та належних доказів унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи для задоволення позовних вимог.

Суд, з'ясувавши характер правовідносин між сторонами, взявши до уваги обставини справи, на які позивачі посилалися як на підставу позову, та виходячи з наданих доказів в обґрунтування заявлених вимог, дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 160 - 163 КАС України, СУД, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову громадської організації «Джуринська вода» та ОСОБА_2 до Управління Укртрансінспекції у Волинській області, про відшкодування моральних збитків.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Львівському апеляційному адміністративному суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ : В.М.БОНДАР