Справа № 2а-9796/10/1270
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лагутін А.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року справа № 2а-9796/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Міронової Г.М.

суддів Юрко І.В. , Блохіна А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року у адміністративній справі № 2а-9796/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України про зобовязання провести перерахунок заробітної плати та довічного утримання і виплачувати їх у визначеному законом розмірі, та зобовязання профінансувати витрати на виплату заборгованості з заробітної плати та довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання нарахувати та виплатити заборгованість по заробітній платі та довічному грошовому утриманню - задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області щодо не проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням усіх її складових у період з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами та його щомісячного грошового утримання у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 з наступними змінами, щодо нарахування цього утримання, виходячи з розміру перерахованої заробітної плати за період з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року згідно зі ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами.

Визнано неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_2 з 03 вересня 2005 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 8,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_2 починаючи з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 8,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 28 грудня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати.

Зобовязано Міністерство Фінансів України профінансувати витрати на виплату ОСОБА_2 заборгованості з заробітної плати з урахуванням усіх її складових у період з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року відповідно до ст.44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами та його щомісячного грошового утримання у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 з наступними змінами, щодо нарахування цього утримання, виходячи з розміру перерахованої заробітної плати за період з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року згідно зі ст.44 Закону України «про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами.

Зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести перерахунок та сплату розміру заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням усіх її складових у період з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року відповідно до ст.44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами та його щомісячного грошового утримання у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 з наступними змінами, щодо нарахування цього утримання, виходячи з розміру перерахованої заробітної плати за період з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року згідно зі ст.44 Закону України «про статус суддів» від 15.12.1992 року зі змінами.

Зобовязано ОСОБА_3 судову адміністрацію України виділити територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Луганській області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_2 з 01 червня 2005 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 8,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач Територіальне управління державної судової адміністрації Луганської області не погодившись із постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховані положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом про ОСОБА_3 бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (частина друга статті 95 Конституції України, п. 8 ч.1 ст. 7, ч.1, ч.2 ст. 23 Бюджетного Кодексу України). Крім того, частиною другою статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням закону про ОСОБА_3 бюджет України. Територіальне управління державної судової адміністрації Луганської області вважає, що виконувала свої обовязки та завдання у повному обсязі, адже діяла відповідно до Законів України про ОСОБА_3 бюджет України на 2008-2010 роки, Бюджетного кодексу України та ст. 68 Конституції України, яка передбачає обовязкове виконання самої Конституції та законів України, дії її цілком правомірні, а, отже, не може бути відповідачем у даній справі.

Не погодившись із зазначеною постановою, Міністерство фінансів України подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2011 року є такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вважає, що при винесенні рішення судом не були враховані положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом про ОСОБА_3 бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Судом не враховано, що законом про ОСОБА_3 бюджет України щорічно затверджуються бюджетні призначення головним розпорядникам коштів. Крім того, частиною другою ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в України положення нормативно-правових актів застосовуються лиши в частині, в якій вони не суперечать положенням закону про ОСОБА_3 бюджет України. Також Міністерство фінансів України зазначає, що видатки, передбачені в Державному бюджеті України на відповідні роки, на оплату праці судді були фактично здійснені ОСОБА_3 казначейством України на 100% від плану. Матеріальне забезпечення суддів знаходиться не на належному рівні, проте вирішувати зазначене питання з порушенням норм чинного законодавства є неприпустимим.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

За нормами частини другої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: 2) неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, вважає що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді судді Жовтневого районного суду м. Луганська з 14.11.1991 року та з 06.04.2006 року займає посаду заступника голови зазначеного суду (а.с. 6, 32).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад суддів не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Розміри посадових окладів керівників та суддів місцевих загальних судів передбачені в додатку 6 вказаної Постанови та залежать від груп міст.

Групи міст встановлюються постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці».

Таким чином, відповідно до додатку 6 до Постанови КМУ № 865 з 01.01.2006 р. посадовий оклад заступника голови районного суду становить 8,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 р. затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, а саме: постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковими для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не вірно було визначено з якого часу позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, адже саме з 19 серпня 2009 року втрачає чинність пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а тому відповідачі ОСОБА_3 судова адміністрація України, Територіальне Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерство фінансів України зобовязані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 р. № 835-VI та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869 гривень.

Тобто, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 8,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

ОСОБА_4 Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесено зміни до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, зміни до абзацу другому частини четвертої ст. 44 Закону України «Про статус суддів», внесені Законом України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність 22 травня 2008 року.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні» (в редакції, що діяла до 30.07.2010 року), ОСОБА_4 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_4 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано ОСОБА_3 судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 р. по 31.12.2005 р. та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про ОСОБА_3 бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що ОСОБА_3 судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів , а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про ОСОБА_3 бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, ОСОБА_3 судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Судом встановлено відсутність звернення Територіального управління Державної судової адміністрації у Луганській області з даними про коригування заробітної плати позивача виходячи з посадового окладу, розрахованого з 8,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні на відповідний період. З огляду на що Територіальне управління Державної судової адміністрації у Луганській області, як субєкт владних повноважень, на який законодавством покладено обовязок проінформувати ОСОБА_3 судову адміністрацію України головного розпорядника бюджетних коштів на утримання судової системи, щодо необхідності здійснення перерахунку заробітної плати позивача з нового розміру посадового окладу, не прийняв заходи щодо корегування посадового окладу позивача та кошторису суду з урахуванням визнання не чинним п. 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

З огляду на зазначене, відповідачами не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу та грошового забезпечення позивача, оскільки нарахування заробітної плати та грошового утримання з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправної бездіяльності Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України та зобовязання провести перерахунок заробітної плати та грошового забезпечення позивача, але суд першої інстанції не вірно визначив період за який вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме зазначений період має складати з 19 серпня 2009 року та до дати подачі адміністративного позову, тобто до 13 грудня 2010 року.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але із помилковим визначенням періоду за який позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги Міністерства фінансів України і Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року у справі № 2а-9796/10/1270 задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року у справі № 2а-9796/10/1270 змінити.

В абзаці другому виключити слова «з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року», «з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року», в абзаці третьому «з 03 вересня 2005 року, в абзаці шостому - «з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року», «з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року», в абзаці сьомому «з 01.06.2005 року по 31.12.2010 року», «з 01.09.2007 року по 31.12.2010 року».

В абзаці восьмому слова «з 01 червня 2005 року» замінити на слова «з 22 травня 2008 року», виключити слова « по 31 грудня 2020 року».

Доповнити резолютивну частину постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року у справі № 2а-9796/10/1270 абзацом девятим наступного змісту: «Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з 19 серпня 2009 року по 13 грудня 2010 року».

Абзаци девятий пятнадцятий вважати відповідно абзацами десятим шістнадцятим.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28 січня 2011 року по справі № 2а-9796/10/1270 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Міронова Г.М.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_5