Справа № 804/370/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" серпня 2015 р.справа № 804/370/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Олефіренко Н.А. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. в справі № 804/370/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Полімакс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Полімакс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у Печерському районі м. Києва) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.09.2014 р. № 02 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 203541 грн., з яких 162833 грн. - основний платіж, 40708 грн. - штрафні (фінансові) санкції, № 02 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2014 р. на 38774 грн. Позивач зазначає, що висновок податкового органу про відсутність господарських операцій з ТОВ «Промторг-Холдинг» є безпідставним через підтвердження фактичного здійснення операцій належними первинними документами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції встановлення податковим органом неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Промторг-Холдинг» щодо підтвердження господарських відносин з іншими платниками податків через не встановлення місцезнаходження підприємства. Крім того, апелянт зазначає про наявність інформації про відсутність у контрагента позивача земельних ділянок, неправомірність користування пільгою сільськогосподарського виробника, а також про не підтвердження задекларованих цим підприємством податкових зобов'язань за лютий та травень 2014 р. З цих підстав відповідач вважає, що правочини, укладені ТОВ «Промторг-Холдинг» з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано, з метою ухилення від сплати податків третіми особами.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Полімакс» є юридичною особою, зареєстровано 03.07.2013 р., включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 38812703, перебуває на податковому обліку в Криворізькій центральній об'єднаній державній податковій інспекції, перебувало на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва з 04.07.2013 р., з 12.08.2014 р. стан платника 45 - платник до кінця року (неосновне місце обліку), є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200158310.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ «ТД Полімакс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Промторг-Холдинг» за лютий та травень 2014 р., за наслідками якої складено акт № 774/26-55-22-02/38812703 від 15.08.2014 р., яким встановлено порушення позивачем п. п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в частині завищення від'ємного значення податку на додану вартість в лютому 2014 р., яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на загальну суму 38774 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 162833 грн. за травень 2014 р.

На підставі цього акту перевірки відповідачем 10.09.2014 р. прийняті податкові повідомлення-рішення: № 02 про збільшення ТОВ «ТД Полімакс» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 203541 грн., з яких 162833 грн. - основний платіж, 40708 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № 02 про зменшення ТОВ «ТД Полімакс» від'ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 р. на 38774 грн.

Підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшення розміру від'ємного значення цього податку є висновок відповідача про те, що господарські операції з придбання товару у ТОВ «Промторг-Холдинг» не проводились, що не дає право на віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у ціні товару (послуг) по цим господарським операціям.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «ТД Полімакс» як покупцем та ТОВ «Промторг-Холдинг» як продавцем укладено договір № 26/02-14 від 26.02.2014 р., за умовами якого продавець продає позивачу соняшник врожаю 2013 року обумовленої договором якості, кількості, ціни. Відповідно до п. 4.1 договору постачання товару здійснюється на умовах DAP (поставка в місці) ТОВ «Градолія», Кіровоградська обл., м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-г, згідно Інкотермс-2010.

Фактичне виконання умов договору та поставку ТОВ «Промторг-Холдинг» на адресу позивача в лютому 2014 р. 65,8 т. соняшника підтверджується первинними документами, наявними в матеріалах справи: податковими накладними № 153/2 від 28.02.2014 р., № 154/2 від 28.02.2014 р. видатковими накладними № РН-0000153 від 28.02.2014 р., № РН-00000154 від 28.02.2014 р., рахунками-фактурами № СФ-0000154 від 28.02.2014 р., № СФ-0000153 від 28.02.2014 р., актом перерахунку ціни по якості № Д001 за період з 28.02.14 по 28.02.14 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що перевезення придбаного товару здійснювалось постачальником відповідно до товарно-транспортних накладних, наявних в матеріалах справи.

Позивачем здійснена оплата за придбаний товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 69, 199).

Сума податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними в загальному розмірі 38773,63 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у лютому 2014 року.

Крім того, 10.03.2014 р. між ТОВ «ТД Полімакс» та ТОВ «Промторг-Холдинг» укладено договір № 04/14, за умовами якого ТОВ «Промторг-Холдинг» зобов'язувався поставити ТОВ «ТД Полімакс» соняшник врожаю 2013 року обумовленої договором якості, по кількості та за ціною, вказаною в специфікаціях. Відповідно до п. 4.1 договору постачання товару здійснюється на умовах DAP (поставка в місці) ТОВ «Градолія», Кіровоградська обл., м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-г, згідно Інкотермс-2010.

Фактичне виконання умов договору та поставку ТОВ «Промторг-Холдинг» на адресу позивача у травні 2014 р. соняшника підтверджується первинними документами, наявними в матеріалах справи: специфікаціями № 9 від 07.05.2014 р., № 10 від 12.05.2014 р., № 11 від 14.05.2014 р., № 12 від 16.05.2014 р., № 13 від 26.05.2014 р., податковими накладними, видатковими накладними, рахунками-фактурами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що перевезення придбаного товару здійснювалось постачальником відповідно до товарно-транспортних накладних, наявних в матеріалах справи.

Позивачем здійснена оплата за придбаний товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (а.с. 81).

Сума податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними в загальному розмірі 379698,90 грн. грн. включено позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у травні 2014 року.

Податкові накладні, отримані від ТОВ «Промторг-Холдинг», позивачем включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за відповідні податкові періоди.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Судом першої інстанції встановлено аналогічні обставини та зроблений висновок про підтвердження фактичного здійснення позивачем спірних господарських операцій та правомірного формування податкового кредиту за цими господарськими операціями.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, видані позивачу ТОВ «Промторг-Холдинг», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що використання придбаного позивачем у ТОВ «Промторг-Холдинг» товару в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності підтверджено наступним.

Основними видами діяльності ТОВ «ТД Полімакс» є неспеціалізована оптова торгівля; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; виробництво олії та тваринних жирів; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами.

Як вбачається з обставин справи, придбаний у ТОВ «Промторг-Холдинг» соняшник в лютому та травні 2014 р. був поставлений на ТОВ «Градолія» (Кіровоградська обл., м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-г), з яким ТОВ «ТД Полімакс» укладено договір давальницької переробки № 06/2013 від 09.09.2013 р., за умовами якого ТОВ «Градолія» виконувало роботи з приймання та переробки сировини, яка постачається ТОВ «ТД Полімакс», у готову продукцію на заводі, що розташований у м. Кіровограді, смт. Нове, вул. Мурманська, 37-г. Фактично в лютому 2014 р. ТОВ «ТД Полімакс» поставлено для переробки ТОВ «Градолія» 65,8 т. соняшника, а в травні 2014 р. - 469,6 т. соняшника, придбаного у ТОВ «Промторг-Холдинг». Після переробки позивачем отримано олію соняшникову та шпрот соняшниковий, що підтверджується актом здачі-приймання робіт № 17-П від 31.05.2014 р., податковою накладною № 86 від 31.05.2014 р. Позивачем здійснено розрахунок з ТОВ «Градолія», що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунковими документами.

В подальшому виготовлена із соняшника, придбаного у ТОВ «Промторг-Холдинг», продукція (шрот соняшниковий) реалізована за договором поставки № 02/13-10 від 08.10.2013 р. з додатком № 1 від 31.12.2013 р. на адресу ПП «Фенікс Агро», що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Виготовлена ТОВ «Градолія» із соняшника, придбаного позивачем у ТОВ «Промторг- Холдинг», олія в подальшому реалізована позивачем ТОВ «Альдор Трейд» за договором поставки № 101/2014-1 від 21.03.2014 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Відтак, придбання товару за спірними господарськими операціями безпосередньо пов'язано із господарською діяльністю позивача, що свідчить про використання придбаного товару в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні господарські операції з придбання позивачем товару у ТОВ «Промторг-Холдинг» здійснені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач безперечно має право на податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджено фактичне отримання товару, оплату позивачем як покупцем товару сум податку на додану вартість в ціні таких товарів постачальнику, тому позивачем сума податку на додану вартість включена до складу податкового кредиту правомірно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції встановлення податковим органом неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Промторг-Холдинг» щодо підтвердження господарських відносин з іншими платниками податків через не встановлення місцезнаходження підприємства, наявність інформації про відсутність у контрагента позивача земельних ділянок, неправомірність користування пільгою сільськогосподарського виробника, а також про не підтвердження задекларованих цим підприємством податкових зобов'язань за лютий та травень 2014 р., що, на думку відповідача, свідчить, що правочини, укладені ТОВ «Промторг-Холдинг» з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано, з метою ухилення від сплати податків третіми особами, є необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що відсутність контрагента позивача за місцезнаходженням та відсутність можливості у цього підприємства на здійснення господарської діяльності не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит.

Колегія суддів зазначає, що на час виконання договору між позивачем та ТОВ «Промторг-Холдинг» контрагент позивача здійснював господарську діяльність, не визнавався банкрутом, не був ліквідований, є платником податку на додану вартість. Зазначені обставини спростовують доводи податкового органу про відсутність об'єкту оподаткування за спірними господарськими операціями. Відповідачем не спростований факт того, що ТОВ «Промторг-Холдинг» на момент укладання договорів та складання податкових накладних включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мало статус платника податку на додану вартість, тому формування позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних, виданих цим підприємством, є правомірним.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції доказів дає підстави для висновку, що обставини одержання позивачем економічного ефекту за наслідками придбання товарів не спростовано актом перевірки та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. в справі № 804/370/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. в справі № 804/370/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Полімакс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак