Справа № 14766/09/2170
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2010 р. Справа № 2-а-14766/09/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кравченка К.В.,

при секретарі Михайленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Меблеві технології»

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про визнання нечинним рішення

встановив:

У грудні 2009р. товариство з обмеженою відповідальністю «Меблеві технології» (надалі-позивач) звернулось з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м.Херсоні (надалі-відповідач) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 18.03.2009р. №/0, яким позивачу на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ збільшені зобов'язання з податку на прибуток на 1920,40 грн. у вигляді штрафу у розмірі 10% за затримку на 28 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з цього податку в розмірі 19204 грн..

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що при здачі декларації з податку на прибуток за 11 місяців 2008р. була допущена методологічна помилка при складанні цієї декларації, яка призвела до завищення задекларованих зобов'язань з цього податку на 19204,0 грн.. Допущена помилка була усунута шляхом подання 27.01.2009р. уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на прибуток за 11 місяців 2008р.. Позивач вважає неправомірним нарахування йому штрафної санкції за несвоєчасну сплату неіснуючого податкового зобов'язання з податку на прибуток за 11 місяців 2008р. у сумі 19204,0 грн.. Позивач стверджує, що відповідач зобов'язаний був самостійно виявити помилку у декларуванні завищеного зобов'язання з податку на прибуток за 11 місяців 2008р., тому що це фактично є арифметичною або методологічною помилкою платника податків, але відповідач камерально декларацію з податку на прибуток не перевірив, і нарахував штрафну санкцію за несвоєчасну сплату податку на прибуток за 11 місяців 2008р., виходячи з дати подачі уточнюючого розрахунку. Позивач також подав письмові доповнення обґрунтувань позову, в яких зазначив, що помилково визначена до сплати сума податку на прибуток за 11 місяців 2008р. в розмірі 19204,0 грн. була визначена позивачем і в декларації за ІІІ квартал 2008 року та була сплачена 19.08.2008р. в сумі 11439 грн. та 11.11.08р. в сумі 7765 грн..

Відповідач проти позову заперечує і вважає, що правомірно застосував штрафні санкції на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ за несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань з податку на прибуток позивача за 11 місяців 2008 року тому, що ці зобов'язання позивач самостійно задекларував, а сума несплаченого податку була погашена позивачем шляхом подання 27.01.2009р. уточнюючого розрахунку з податку на прибуток на 28 день після закінчення граничного сороку сплати з цього податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та доповненнях до нього.

Представник ДПІ в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у позові з підстав, викладених у запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до наступного.

Виконуючі свій обов'язок, як платника податків, позивач надав відповідачеві декларацію з податку на прибуток за 9 місяців 2008р. у строки, встановлені законодавством України для подання такої звітності.

Строки подання та сплати задекларованих цією декларацією зобов'язань з податку на прибуток за 9 місяців 2008р. не є предметом даного спору, і тому суд вважає, що при проведені цієї операції позивач дотримався законодавчих норм і строків щодо нарахування та сплати зобов'язань з податку на прибуток за 9 місяців 2008р. За поданою декларацією позивач за 9 місяців 2008р. задекларував і сплатив податок на прибуток в сумі 19204,0 грн..

У відповідності з Законом України «Про податок на прибуток» від 28.12.1994р. №334/94-ВР та Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення до деяких законів України» від 28.12.2007р. №107-УІ позивач 22.12.2008р. подав декларацію з податку на прибуток за 11 місяців 2008р..

Згідно з цією декларацією позивач задекларував за рядком 17 зобов'язання з податку на прибуток в сумі 21039,0 грн. та не задекларував суму податку, нараховану за попередній податковий період, яка повинна бути врахована при визначенні кінцевої суми зобов'язань з податку за 11 місяців 2008р..

Таким чином, позивач допустив помилку при складанні декларації з податку на прибуток за 11 місяців 2008р., зависивши суму зобов'язань з цього податку на 19204,0 грн..

Цей факт відповідачем не заперечується.

Відповідно до пп. 4.1.1, пп. "б" пп. 4.1.4 п. 4.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті; податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок (абз. 1, 2 п. 5.1 ст. 5 вказаного Закону).

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації (пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5).

Таким чином, позивач з 30.12.2008р. по 27.01.2009р. (по день надання уточнюючого розрахунку), тобто протягом 28 днів, мав узгоджений податковий борг зі сплати податку на прибуток в сумі 19204,0 грн..

Згідно абз. 2 пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

З аналізу зазначених норм слідує, що органи державної податкової служби вправі застосовувати штрафні санкції за порушення платником податків граничних строків сплати лише узгодженого шляхом подання декларації за відповідний період податкового зобов'язання і лише виходячи з розміру погашеної (сплаченої) суми податкового боргу.

Відповідно до Закону України №334/94-ВР та Наказу ДПА України від 05.12.2008р. №761 «Про затвердження Примірного порядку проведення камеральної перевірки та здійснення контролю за справлянням податку на прибуток» податковий орган за результатами проведеної камеральної перевірки зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку у разі виявлення арифметичних або методологічних помилок, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання. Тому податкова звітність з податку на прибуток підлягає обов'язковій камеральній перевірці працівниками підрозділів адміністрування податку на прибуток.

Якщо за результатами камеральної перевірки не були виявлені помилки, податковий інспектор у перевіреній звітності з податку на прибуток у тій її частині, що заповнюється службовими особами ДПІ (ДПА), робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено", вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис.

У випадку виявлення перевіркою фактів завищення платником податку податкових зобов'язань фахівці підрозділів адміністрування податку на прибуток пропонують йому надати уточнену звітність.

За п.2.13 Наказу №761 після закінчення обробки податкової звітності (наказ N 250) підрозділи інформатизації процесів оподаткування наступного робочого дня формують переліки платників податку за такими напрямами роботи: 2.13.1. звітність, яка не пройшла арифметичного контролю; 2.13.2. звітність платників податку на прибуток, які у відповідному періоді минулого року декларували найбільші суми податку, і сума таких нарахувань складала не менше 50 відсотків загальної суми нарахувань податку на прибуток по інспекції, а у звітному періоді поточного року зменшили нарахування; 2.13.3. звітність, яка заслуговує на ретельний аналіз (в якій можливі методологічні помилки) (додаток 4 до Примірного порядку).

Проведення камеральної перевірки за звітний податковий період проводиться підрозділами адміністрування податку на прибуток у такі строки: по звітності платників, що визначена пп. 2.13.2 та пп. 2.13.3 п. 2 цього Примірного порядку, протягом місяця; по звітності інших платників - до настання термінів подачі наступної за поданою звітністю.

Отже, відповідач зобов'язаний був провести камеральну перевірку звітності позивача за 11 місяців 2008 року у період з 22.12.2008р. по 01.03.2009р., а враховуючі виправлення помилок у її складення проведених самим позивачем, не зобов'язаний був інформувати платника податків про результати цієї перевірки.

Відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» відповідач зобов'язаний був здійснювати облік нарахованих та сплачених платежів до бюджету та державних цільових фондів.

Облік нарахованих та сплачених платежів платниками податків відповідач здійснював на підставі Інструкції «Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України», затвердженої Наказом ДПА України від 18.07. 2005 р. N 276, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2005 р. за N 843/11123.

За інструкцією №276 (п.4.3) нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, розроблених на підставі чинного законодавства. Нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань. У разі, якщо останній день граничного терміну сплати узгодженого податкового зобов'язання припадає на вихідний або святковий день, нарахування платежів в особових рахунках платників здійснюється у наступний за вихідним або святковим операційний (банківський) день. При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує податкові зобов'язання минулих податкових періодів платника, нарахування в особовому рахунку платника проводиться датою його подання.

За п.2.1 Інструкції № 276 органи державної податкової служби для ведення оперативного обліку платежів, що надходять до бюджету, одержують відповідні документи від органів Державного казначейства України та інших установ згідно з чинними порядками передачі інформації. За п 2.3. Інструкції №276 органи державної податкової служби на обласному та районному рівнях одержують від відповідних органів Державного казначейства України: відомості про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за доходами та з рахунків, на які зараховуються кошти, що надійдуть у національній валюті на погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками, у вигляді технологічного файлу; звіти про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами в розрізі районних відділень за видами надходжень в електронному вигляді; відомість N 2 розподілу платежів до бюджету, які надійшли на рахунок 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами", в електронному вигляді або її паперову копію; відомість розподілу платежів між рівнями місцевого бюджету, які надійшли на аналітичні рахунки 3321 "Кошти, які підлягають розподілу між рівнями бюджету", в електронному вигляді або її паперову копію; відомість N 2м розподілу платежів до бюджету, які надійшли на рахунок 3411 "Кошти, тимчасово віднесені на доходи державного бюджету, що підлягають розподілу", в електронному вигляді або її паперову копію; відомість розподілу коштів, тимчасово віднесених на доходи місцевого бюджету, які надійшли на аналітичні рахунки 3421 "Кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету, що підлягають розподілу", в електронному вигляді або її паперову копію; виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Отже, єдиними документами, які свідчать про фактичну сплату податкових зобов'язань, є документи, які підтверджують фактичне надходження цих платежів на відповідні рахунки класифікації доходів державного та місцевих бюджетів.

Подання позивачем уточнюючого розрахунку, яким зменшуються раніше задекларовані податкові зобов'язання у зв'язку з виявленою помилкою, в даному випадку не призвело до недоотримання бюджетом відповідної суми податку, оскільки така помилка не призвела до заниження податкових зобов'язань позивача і, окрім того, уточнюючий розрахунок не може бути прирівняний до сплати узгоджених сум податкових зобов'язань.

В даному випадку позивач, подавши уточнюючий розрахунок, привів у відповідність звітність з цього податку, зменшивши помилково визначені податкові зобов'язання, і таке уточнення податкової звітності не може бути свідченням фактичної сплати цих зобов'язань.

Таким чином, відповідач неправомірно нарахував позивачу штрафну санкцію за затримку сплати помилково визначених податкових зобов'язань з податку на прибуток за 11 місяців 2008 року, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 18.03.2009р. №/0.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суду, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 серпня 2010 р..

Суддя Кравченко К.В.

кат. 2.11.3