Справа № 2а-429/10
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 р. Справа № 33990/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської обл. від 03 листопада 2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області про проведення перерахунку та виплату соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.10.2010р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача; зобовязати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплатити соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 15.10.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по даний час.

Постановою суду від 03.11.2010р. заявлений позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл. щодо відмови перерахунку соціальної допомоги передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними та зобовязано пенсійний орган провести позивачу перерахунок та виплатити надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в межах строку позовної давності з 20.04.2010р. Постанова допущена до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову по справі про відмову в позові.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може використовуватися для обчислення надбавок або підвищень інших пенсій; приписами Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено проведення фінансування з Державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України.

ОСОБА_1 оскаржила постанову з підстав неправильного трактування рішення Конституційного суду України від 09.09.2010р. щодо зменшення строку, який управлінням зобов»язано провести перерахунок і виплату до пенсії.

Не нарахований відповідачем період, тобто з 09.07.2007р., вважає порушує її права передбачені ст.64 Конституції України.

Також на належні соціальні виплати не може розповсюджуватись строк позовної давності, згідно ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Безспірно встановлено, що позивач є дитиною війни та відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) мала право на отримання підвищення виплачуваної їй пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України (в попередній редакції) - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів приходить до висновку про те, що в частині позовних вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо ненарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.10.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 19.04.2010р. включно та зобов»язання провести нарахування та виплату такої за вказаний період - залишити без розгляду.

Посилання апелянта на ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не заслуговують на увагу, оскільки не поширюються на дані правовідносини, т.я. спірним є питання нарахування і виплати пенсії пенсійним органом, а не виплата нарахованих сум.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2010 рік, колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню, з 20.04.2010р., так як Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік" дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" не зупинено. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік" розміри державних соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 році, повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни".

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачу в передбаченому ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни розмірі за вказаний період, колегія суддів не вбачає.

У звязку з тим, що функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл., а також виходячи з вимог п.15 Положення про Пенсійний фонду України, затв. постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р., відповідний обовязок слід покласти на відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Доводи апелянта про неправильне застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування колегія суддів до уваги не приймає, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами лише цього Закону, чинним законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, тому слід застосовувати цей розмір.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл. щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 20.04.2010р. по 20.10.2010р. включно (згідно вимог), із урахуванням вимог ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, протиправними; зобовязати відповідача провести нарахування і виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 20.04.2010р. до 20.10.2010р. включно, із урахуванням вимог ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проведених виплат за вказаний період.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплат пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.100, 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл. задоволити частково.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської обл. від 03.11.2010р. скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо ненарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.10.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 19.04.2010р. включно та зобов»язання провести нарахування та виплату такої пенсії за вказаний період - залишити без розгляду.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл. щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 20.04.2010р. по 20.10.2010р. включно, із урахуванням вимог ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської обл. провести ОСОБА_1 нарахування і виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 20.04.2010р. по 20.10.2010р. включно, із урахуванням вимог ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанову суду допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.П.Кушнерик

Судді В.М.Багрій

ОСОБА_2