Справа № 2-а-8796/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8796 2011 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Іванківського району Київської області ОСОБА_2, управління Держкомзему в Іванківському районі Київської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову № 0006 від 07.10.2011 року державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Іванківського району Київської області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вимоги мотивовані тим, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП. Зокрема, щодо псування землі зазначив, що відповідач не зазначив, чому він вирішив, що щось було згорнуто та закопано, зокрема, сміття, яке навіть не зазначено у диспозиції ст.. 52 КУпАП як обєктивна сторона правопорушення та чим завдано псування земель. Крім того, щодо самовільного зайняття земельної ділянки ( ст. 53-1 КУпАП), позивач стверджує, що інспектор не зясував питання яким чином чи він, чи очолюване ним Товариство зайняло земельну ділянку та вказав у складеному ним акті що ним порушено ст.. 91 ЗК України , що передбачає «обовязки власників земельних ділянок». Щодо ст. 53-3 КУпАП, то відповідач в жодному документі не зазначив, з якої земельної ділянки знято грунт, лише зазначено, що на даній ділянці протікає струмок. В складених відповідачем документах немає жодної привязки до місцевості, щоб визначити про яке саме місце чи ділянку йде мова. Зважаючи на викладене вище, позивач просив визнати протиправною складену відповідачем постанову та скасувати її, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені вище, у позові та поясненні на заперечення відповідача.

Відповідач у судовому засіданні позову не визнав, посилаючись на те, що постанова ним була прийнята винесена правомірно. Перевірку він проводив за дорученням Іванківського міжрайпрокурора. Виїздом на місце було виявлено всі ті факти, що викладені у складених ним постановах. Розміри земельних ділянок, вказані і протоколах та постанові визначались запрошеною спеціальною землевпорядною організацією. Ним було визначено розмір завданих збитків відповідно до методики. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження по справам про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування заходів адміністративного впливу провадиться у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення забезпечується серед інших способів, правом оскарження відповідної постанови.

Судом встановлено, що 16.02.2011 року жителі Іванківського району любителі аматорського та спортивного рибальства у складі 387 чоловік, в присутності голови Іванківської РДА, голови Іванківської районної ради, двох депутатів районної ради та кореспондента районної газети «Трибуна праці» вирішили створити Іванківське районне товариство любительського і спортивного рибальства «Йорж», створено раду товариства иу кількості 15 чол., затверджено Статут товариства. Головою товариства обрано ОСОБА_1, що підтверджується протоколом № 1 засідання загальних зборів товариства.

18.02.2011 року на засіданні ради Товариства було прийнято рішення доручити членам ради зайнятися активним пошуком водойми на території району, яка не знаходиться у власності чи оренді для відпочинку членів Товариства та їх сімей (Протокол № 1). 30.03.2011 року на засіданні цієї ж ради було обговорено питання ліквідації звалища відходів тваринного походження біля струмка за садом в с. Русаки та подальшої можливості відновлення (ремонту) старої дамби того ж струмка за рахунок коштів членських внесків шляхом колективного голосування Товариства. Було доручено заступнику голови Товариства ОСОБА_3 уточнити у Макарівського сільського голови дату ліквідації звалища тваринних відходів за садом біля струмка в с. Русаки (Протокол №2).

07.04.2011 року розпорядженням Голови Іванківської РДА № 312 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за межами населених пунктів за рахунок земель запасу (землі сільськогосподарського призначення пасовища) Макарівської сільської ради.

13.07.2011 року ОСОБА_3 отримав довідку Макаріської сільської ради за № 767 про те, що на даній земельній ділянці було несанкціоноване сміттєзвалище, де силами товариства «Йорж» була проведена робота по окультуренню даної земельної ділянки. Довідкою цієї ж сільської ради за № 1264 від 16.11.2011 року повторно підтверджено, що на даній земельній ділянці було несанкціоноване сміттєзвалище біологічного походження, а саме: сухе гілля, листя, тирса, бурян, відходи з городів місцевих жителів, де силами товариства «Йорж» було ліквідовано сміттєзвалище.

Відповідач державний інспектор з контролю за використанням і охороною земель в Іванківському районі ОСОБА_2, виконуючи доручення Іванківської міжрайпрокуратури від 27.07.2011 року, провів перевірку дотримання вимог земельного законодавства Товариством «Йорж» при використанні вказаної вище земельної ділянки. За результатами перевірки державний інспектор у актах обстеження земельної ділянки № 4, № 5 та акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства № А17 від 28.09.2011 року встановив, що «станом на 28.09.2011 року ІРТЛіСР «Йорж» самовільно зайняло земельну ділянку площею 3,01 га за межами населених пунктів на території Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області, на якій здійснило будівництво двох дамб в результаті чого утворилась штучна водойма та на частині вищевказаної земельної ділянки площею 0,23 га було згорнуто і закопано у яму побутове сміття шляхом зняття та перенесення грунтового покриву земельної ділянки, що є порушенням ст. 91, 125, 126 та 168 ЗК України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 211 ЗК України та ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП. Земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Поданій земельній ділянці протікає струмок». На Акті № 4 в кінці (без підпису і посади) дописано, що факти, викладені в акті є однобічними і не відповідають обставинам справи.

Постановою відповідача державного інспектора - № 006 від 07.10.2011 року голову ІРТЛіСР «Йорж» на підставі протоколів , складених ним же 28.08.2011 року за № 00017, № 00018, 00019 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ст.. 91, 125, 126 та 168 ЗК України, ст.. 52, 53-1, 53-3 КУпАП з тією ж аргументацією що і в актах обстеження земельних ділянок та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

1)Відповідальність за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 52 КУпАП настає в разі псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель виробничими та іншими відходами.

Забруднення земель це привнесення чи виникнення в зоні аерації одного і більше інгрідієндів (або їх комбінацій), що можуть погрішити продуктивність і якість біоти.

Псування земель відбувається в разі коли речовини, відходи чи інші матеріали, так змінюють її природні властивості, що це унеможливлює її використання за призначенням. Засмічення землю покидьками побутовими або сміттям ( пакувальні або обшивні матеріали; різна маломірна тара, вироби з пластмас, папір, текстиль, скло, кераміка, жерсть тощо), якщо це унеможливлює використання землі за призначенням, також є її псуванням.

В даному випадку з довідок сільської ради та протоколу засідання Ради Товариства «Йорж» вбачається, що сміттєзвалище, яке було ліквідоване Товариством, мало біологічне походження. Відповідач, визначаючи згортання побутового сміття та його закопування Товариством «Йорж», не зазначив чому він прийшов до висновку, що закопування такого біологічного сміття перешкоджає використанню земельної ділянки за її призначенням пасовища ( як зазначено у розпорядженні голови Іванківської РДА).

Отже, у Товариства «Йорж» та його голови не було наміру на засмічення земельної ділянки, їх діями не створювались звалища у невідведених для цього місцях, навпаки, стихійне смівттєзвалище біологічного походження було ліквідовано, а те, що вказано як характеристика колись наявного там сміття ( сухе гілля, листя, тирса, бурян, відходи з городів місцевих жителів не може вважатись виробничими та іншими відходами, оскільки не є результатом життєдіяльності людини, а тому в діях Товариства «Йорж» і відповідно його голови ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 52 КУпАП.

2)Відповідальність за ст. 53-1 КУпАП настає за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19 червня 2003 року, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

В даному випадку відповідачем державним інспектором не встановлено фактичного використання земельної ділянки Товариством «Йорж». Крім того, у протоколі та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що Товариство «Йорж» на земельній ділянці площею 3,01 га здійснило будівництво двох дамб, в результаті чого утворилась штучна водойма. При цьому відповідач взагалі не бере до уваги пояснення позивача та його заступника ОСОБА_3, які звертали увагу на те, що Товариство не будувало дамб, а здійснило реконструкцію збудованих ще у радянські часи. Жодного доказу фактичного використання цієї земельної ділянки Товариством не наведено ні у протоколі, ні у постанові про притягнення до адмінвідповідальності, як не надано таких доказів і у судовому засіданні. А тому в діях Товариства «Йорж» і відповідно його голови ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

3)Відповідальність за ст. 53-3 КУпАП настає за зняття та перенесення грунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.

В даному випадку твердження відповідача державного інспектора у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено звідки було знято (якщо взагалі знімався, т.я. відповідач припустив цей факт, обумовлюючи це тим, що згортання та засипання сміття передбачає засипання його грунтом) та куди перенесено грунтовий покрив, за наданими суду документами неможливо встановити наявність самої події правопорушення, а тому в діях Товариства «Йорж» і відповідно його голови ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 53-3 КУпАП.

Крім того, у оскаржуваній постанові, як і у протоколах, в порушення вимог закону взагалі не зазначений час вчинення правопорушення. Вказане позбавляє суд можливості зробити висновок про наявність чи відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП, та щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст. 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належні та допустимі докази в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем суду не представлені.

За таких обставин, факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП, є недоведеним, у зв`язку з чим постанова по справі про адміністративне правопорушення № 0006 від 07.10.2011 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. підлягає визнанню протиправною та такою, що слід скасувати.

Поряд із цим, при вирішенні даного публічно-правового спору суд бере до уваги приписи абзацу 3 ч.2 ст. 17 КАС України, тому оскільки вирішення питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушенняня не належить до компетенції адміністративних судів, у цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 11, 17, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України ст. ст. 7, 38, 52, 53-1, 53-3, 170-1, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 62 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Іванківського району Київської області ОСОБА_2 від 7 жовтня 2011 року № 0006 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 52, 53-1, 53-3 КУпАП.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: