Справа № 817/632/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"20" серпня 2015 р. Справа № 817/632/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Жарському В.В. ,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача та третьої особи: Брагіної О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі ,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд визнати протиправним та скасувати наказ МВС України № 1658 від 30.12.2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ; поновити позивача на посаді слідчого спеціальної міліції відділу розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (далі - Положення 3114), Дисциплінарним статутом працівників органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.25 ч.1, 5 Закону України «Про міліцію», працівник міліції несе за свої дії чи бездіяльність дисциплінарну відповідальність.

Пунктом 10 Положення 3114 визначено, що відповідальність осіб начальницького складу визначається законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до п.64 «Є» Положення 3114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) - за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут, Статут).

Відповідно до ст.1 Статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна зобов'язує кожну особу начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Згідно зі ст.7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Пунктом 8 ст. 12 Статуту передбачено за порушення службової дисципліни накладення на осіб рядового і начальницького складу такого дисциплінарного стягнення, як "звільнення з органів внутрішніх справ".

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується ст.14 Статуту.

Відповідно до ч.1 ст.14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно ч.4 Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Згідно ч.6 ст.14 Статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу.

Відповідно до ч.8 ст.14 Статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За правилами ч.10 ст.14 Статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно ч.8 ст.13 Статуту, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст.18 Статуту визначено, що Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з серпня 2003 року. Наказом УМВС України № 120 о/с від 06.08.2007 року призначений на посаду оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області.

На час звільнення обіймав посаду слідчого спеціальної міліції відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Рівненській області та мав спеціальне звання «капітан міліції».

Слідчим управлінням УМВС України в Рівненській області 20.03.2014 року відкрито кримінальне провадження №0000107 за ознаками кримінального правопорушен- ня, передбаченого ч.2 ст.240, ч.3 ст.240 та ч.1 ст.179 КК України.

З метою швидкого і повного розслідування цих злочинів наказом УМВС України в Рівненській області від 18.06.2014 року № 1261 створено слідчо-оперативну групу у складі слідчого СУ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_3 та співробітників УБОЗ УМВС України в Рівненській області. Наказ УМВС України у Рівненській області №1261 від червня 2014 року (т.1 а.с.203).

У результаті проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій в рамках зазначеного кримінального провадження встановлено осіб причетних до незаконного видобутку корисних копалин.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2014 року задоволено клопотання слідчого Трофімчука А.В. про проведення обшуку (т.1 а.с.188-189).

Під час проведення обшуку в межах вказаного вище кримінального провадження, слідчим Трофімчуком А.В. за участю працівників УБОЗ УМВС України в Рівненській області вилучено 7 поліетиленових мішків із камінням, ззовні схожого на бурштин-сирець загальною вагою 136,503 кг., пакета в якому знаходилися три блокноти з робочими записами, мішка з порошкоподібною речовиною (ймовірно від шліфування каміння бурштину-сирцю), металеві коробки в якій знаходилися 80 тис. доларів США купюрами номіналом 100 доларів, які слідчий Трофімчук А.В. упакував в металеву коробку та опечатав, про що доповів безпосередньому керівнику та доставив до службового кабінету № 20, який розташований в адміністративному приміщенні УМВС України в Рівненській області по вул.М.Хвильового, 2 м.Рівне, де металеву коробку в якій знаходилися 80 тис. доларів США ОСОБА_3 помістив в індивідуальний сейф, ключ від якого поклав у шухляду робочого столу, а поліетиленові мішки з камінням ззовні схожим на бурштин-сирець залишив на підлозі кабінету, який опечатав.

Вказані обставини підтверджуються протоколом обшуку від 24.11.2014 року складеним слідчим СУ УМВС України у Рівненській області Трофімчуком А.В. (т.1 а.с.190-195) та визнавались сторонами під час розгляду справи.

В свою чергу, 26.11.2014 року близько 09.40 год. у чергову частину УМВС України в Рівненській області надійшов рапорт оперативного чергового ОСОБА_6 про те, що 26.11.2014 року о 07.15 год. під час здійснення обходу адміністративних будівель Управляння виявив зірвану захисну решітку у вікні службового кабінету № 20 слідчого управління УМВС України в Рівненській області, розташованого на другому поверсі адміністративного приміщення зі сторони внутрішнього подвір'я, та відчинено вікно.

За таких обставин, на підставі наказу УМВС України в Рівненській області від 26.10.2014 року № 3448 у відповідності до п.п.2.5, 5.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, призначено службове розслідування.

Згідно висновку службового розслідування по факту зникнення речових доказів зі службового приміщення СУ УМВС України в Рівненській області встановлено грубе порушення службової дисципліни слідчим спеціальної міліції відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку СУ УМВС України у Рівненській області капітаном міліції ОСОБА_3, що виявилось у невиконання ним вимог Постанови КМ України від 19.11.2012 року № 1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», що призвело до втрати речових доказів.

ОСОБА_3 від надання пояснень з вказаного приводу, під час проведення службового розслідування відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Начальником УМВС України у Рівненській області 28.11.2014 року було затверджено висновок за результатом проведеного службового розслідування.

Одночасно, наказом УМВС України в Рівненській області від 28.11.2014 року № 3469 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за результатом проведеного службового розслідування, за грубе порушення службової дисципліни, що виявлено в неналежному забезпеченні схоронності вилученого майна, порушення вимог КПК України, постанови КМ України від 19.11.2012 року «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» та призвело до втрати вилучених матеріальних цінностей, слідчого спеціальної міліції з розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом.

В свою чергу, наказом МВС України № 1280 від 26.11.2014 року за фактом крадіжки речових доказів з адміністративного приміщення УМВС України в Рівненській області також призначено службове розслідування.

Наказом МВС України № 1325 від 05.12.2015 року продовжено роботу комісії з проведення службового розслідування. Прийнято рішення про непогодження з висновками УМВС України в Рівненській області та скасовано наказ УМВС від 28.11.2014 року № 3469.

На виконання вимог наказів МВС від 26.11.2014 року № 1280 та № 1325 від 05.12.2014 року проведено службове розслідування за фактом крадіжки тимчасово вилученого майна з адміністративного приміщення УМВС України в Рівненській області, про що складено відповідний висновок затверджений т.в.о. Міністра внутрішніх справ України 29.12.2014 року.

В межах вказаного службового розслідування, старшим слідчим в особливо важливих справах ГСУ ОСОБА_7, від ОСОБА_3 відбирались пояснення. (т.1 а.с.99)

Згідно вказаного висновку, ОСОБА_3 грубо порушив вимоги Поряду зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення втрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМ України від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень КПК України».

Наказом МВС від 30.12.2014 року № 1658 (п.1) за грубе порушення вимог ст.ст.100, 168 КПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а також вимог п.5.3.1. Положення про органи досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС від 09.08.2012 року №686, що призвело до втрати тимчасово вилученого майна, слідчого спеціальної міліції відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_3 вирішено звільнити з органів внутрішніх справ.

06.02.2015 року наказом УМВС № 37 о/с (по особовому складу) ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановленням на військовий облік) за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Колегія суддів зазначає, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ на підставі п.64 «є» Положення застосовано до позивача за грубе порушення вимог ст.ст.100, 168 КПК України, Постанови КМ України від 19.11.2012 року № 1104, а також вимог п.5.3.1. Положення про органи досудового розслідування МВС України затвердженого Наказом МВС від 09.08.2012 року № 686, що призвело до втрати тимчасово вилученого майна.

Так, і відповідності до вимог ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов'язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України 19.11.2012 року № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (надалі - Порядок).

Пунктом 27 зазначеного Порядку визначено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Тобто схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується в порядку встановленому для забезпечення схоронності речових доказів.

Відповідно до п.7 Порядку, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження. Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об'ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

Згідно з п.8 Порядку, відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження. Відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи

спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для обліку речових доказів у кожному органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, відповідальною особою ведеться книга обліку речових доказів.

Відповідно до п.10 Порядку, взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку.

Запис про вилучені (отримані) речові докази робиться у книзі обліку відповідальною особою на підставі протоколу, в якому зафіксовано факт їх вилучення (отримання), поданого слідчим, який здійснює кримінальне провадження. Якщо речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження і не здаються на зберігання до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа або передаються на зберігання до іншого місця зберігання, визначеного в цьому Порядку, в книзі обліку робиться відповідна відмітка із зазначенням прізвища слідчого, який здійснює кримінальне провадження.

Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов'язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів. (пункт 11 Порядку)

Пунктами 21-22 Порядку визначено, що речові докази у вигляді грошових коштів (готівки) можуть передаватися на зберігання уповноваженому банку, а речові докази у вигляді дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення можуть передаватися на зберігання Державному сховищу дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння або уповноваженому банку.

Позивач, як слідчий, тимчасово вилучене майно для зберігання в камеру схову не передав, чим самим взяв на себе особисте зобов'язання за зберігання вилученого майна, та грубо порушив вимоги Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення втрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилучення майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Враховуючи те, що вказані дії (бездіяльність) позивача призвело до втрати тимчасово вилученого майна, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність достатніх підстав для застосування до останнього заходів дисциплінарного впливу.

Щодо застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розмір дисциплінарного впливу, відповідно до Дисциплінарного Статуту, визначається тяжкістю проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

З особової справи ОСОБА_3, слідує, що на час застосування до нього дисциплінарного стягнення на підставі Наказу МВС України від 30.12.2014 року № 1658 у нього було наявне непогашене дисциплінарне стягнення у вигляді догани (наказ УМВС України у Рівненській області № 1120 від 05.06.2014 року) - суд приходить до висновку, про обґрунтованість оскаржуваного наказу, в частині що стосується визначення виду дисциплінарного стягнення.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного наказу № 1658 від 30.12.2014 року в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

представник позивача: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024

4-третій особі: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області - вул.М.Хвильового , 2,м.Рівне,33028,