Справа № 814/801/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/801/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Техноторг» звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 17 лютого 2015 року №504070000/2015/000012/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17 лютого 2015 року №504070000/2015/00019, прийнятих митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що під час декларування митної вартості імпортованого товару, визначило його вартість відповідно до ціни договору, а митний орган безпідставно здійснив коригування митної вартості товару.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що у товариства не було достатніх документів, які б підтвердили самостійно задекларовану митну вартість, за таких обставин, митниця визначила цю суму самостійно відповідно до ст. 54 Митного кодексу України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №504070000/2015/000012/1 від 17 лютого 2015 року, прийняте митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504070000/2014/00019 від 17 лютого 2015 року, прийняту митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС. Повернуто ТОВ «Техноторг» () з Державного бюджету України судовий збір у сумі 73,08 грн., сплачений за платіжним дорученням №11929 від 10 березня 2015 року.

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці ДФС ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Миколаївської митниці ДФС, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

10 січня 2014 року між позивачем та компанією «CNHІ International SA» (Швейцарія) укладено зовнішньоекономічний контракт поставки №UA-EAC-EUR-2014 на загальну суму 20 000 000 євро, згідно до умов якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити товар в межах цього контракту згідно окремих додатків, що укладаються між сторонами. Конкретні умови та терміни поставки товару визначаються у відповідних додатках до контракту, а ціна за одиницю товару вказується в специфікаціях.

19 січня 2015 року між позивачем та компанією «CNHІ International SA» було укладено додаток №16 та специфікацію №16 до контракту №UA-EAC-EUR-2014, відповідно до якої сторони домовились про поставку, окрім іншого, жниварку New Holland модель 8 P25VB (ширина захвату 7,6 м), без транспортного візку, на умовах поставки - EXW Плоцьк, Польща за ціною 5 000 євро за одиницю.

По надходженню на територію України 1 одиниці жатки New Holland, модель 8 P25VB (ширина захвату 7,6 м), позивач подав відповідачу митну декларацію №504070000/2015/000558, в якій зазначив ціну товару 5 000 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості оцінюваного товару: нової жниварки New Holland модель 8P25VB (ширина захвату 7,6 м), без транспортного візка, разом з митною декларацією позивачем було надано документи передбачені ч.ч.2,3,4 ст. 53 Митного кодексу України, а саме наступні документи: Декларацію митної вартості від 16 січня 2015 року; Контракт №UA-EAC-EUR-2014 від 10 січня 2014 року, доповнення №1 до контракту від 10 січня 2014 року, поправку №4 до контракту від 21 січня 2014 року, додаток №16 до контракту від 19 січня 2015 року, специфікацію №16 до контракту від 19 січня 2015 року; Рахунок-фактуру (Invoice) №FTCNH150010105 від 09 лютого 2015 року; Банківську контр гарантію GRI0644MK14 від 30 січня 2015 року та її переклад на українську мову, а також лист ПАТ «Райффайзен банк Аваль» №Р2- 01-05-3/14-370 від 16 лютого 2015 року щодо цієї банківської контр гарантії; Договір на перевезення №78 від 31 лютого 2014 року, товарно-транспортну накладну (CMR) №12022015-1 від 12 лютого 2015 року, довідку перевізника ФОП ОСОБА_2 Вих. №12 від 12 лютого 2015 року щодо вартості перевезення та навантаження оцінюваного товару; Лист позивача від 17 лютого 2015 року щодо надання додаткових документів по МД №504070000/2015/000558 від 17 лютого 2015 року; Витяг з прайс-листа CNHI International SA від 31 грудня 2014 року та комерційну пропозиції CNHI International SA від 02 грудня 2014 року, а також її переклад на українську мову; Копію митної декларації країни відправлення №15PL335010Е0039794 від 12 лютого 2015 року, відповідь CNHI International SA від 19 січня 2015 року з приводу митної декларації, а також переклад цієї відповіді на українську мову; Заявку №103 на транспортно-експедиторське обслуговування від 04 лютого 2015 року та рахунок-фактуру №8 на оплату послуг з перевезення від 04 лютого 2015 року.

За результатом розгляду наданих документів посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено позивачу електронне повідомлення, в якому зазначено, що у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: відсутня копія гарантії забезпечення прлатеду відповідно до п.2.1 додатку 16 від 19 січня 2015 року до контракту №UA-EAC-EUR-2014 від 10 січня 2014 року, надані декларантом документи мають розбіжності на неточності, а саме : інформація щодо витрат на навантаження, зазначена у довідці про транспортні витрати від 12 лютого 2015 року №12 суперечить п.3.2 розділу 3 Договору №78 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 31 грудня 2014, надані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме: надані документи не містять інформацію щодо числових значень складових митної вартості, а саме: транспортні витрати відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспортні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05 лютого 2001 року №65 при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ для підтвердження митної вартості та її складових частин необхідно надати: виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (пакування, страхування, транспортних витрат), а також бухгалтерські документи, передбачені Розділом 4 Договору №78 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 31 грудня 2014 року; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію декларації країни відправлення та митні документи передбачені п.8.4 контракту UA-EAC-EUR-2014 від 10 січня 2014 року; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 17 лютого 2015 року на вимогу митниці позивачем були надані додаткові пояснення.

17 лютого 2015 року відповідачем було прийнято рішення №504070000/2015/0000012/1 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість групи товарів була змінена в бік збільшення в наслідок застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, замість застосованого позивачем основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 17 лютого 2015 року №504070000/2014/00012/1 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), не застосовується на підставі ч.1 п.4 ст. 58 МК України. У наданих документах наявні розбіжності та неточності. Основою для визначення митної вартості є вартість операції з ідентичними товарами за рівнем 20 457 євро за одиницю (митна декларація №901050000/2014/11746 від 05 листопада 2014 року).

Таким чином, Миколаївською митницею ДФС було визначена митна вартість товару позивача в сумі 20 457 євро, замість задекларованих ним самостійно 5 000 євро.

Крім того, старшим державним інспектором Чеботарьовим Ю.В. винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 17 лютого 2015 року №504070000/2015/00019 з підстав порушення п.6 ст. 54 МК України

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, не надав доказів того, що документи надані підприємством містять розбіжності, наявні ознаки підробки або документи не містять всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тим самим відповідач не довів існування підстав для витребування додаткових доказів.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч.1); митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.2).

Згідно з ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч.2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару: 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товар) підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч.1,2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз документів поданих підприємством до Митниці, дозволяє стверджувати, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які надавали їй можливість перевірити числові значення складових митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Так, у ВМД № 504070000/2015/000558 від 17 лютого 2015 року, вказано, що позивачем декларується жниварка New Holland модель 8 P25VB (ширина захвату 7,6 м), без транспортного візку.

Ці дані щодо найменування товару, його вартості, співпадають із такими, що зазначеними в інвойсі №FTCNH150010105 від 09 лютого 2015 року.

Слід зазначити, що постачальником товару є безпосередньо його виробник - компанія CNH International SA, яка є загальновідомим світовим концерном з виробництва сільськогосподарської, будівельної та промислової техніки.

Позивач має зовнішньоекономічний контракт з виробником товару CNH International SA на загальну суму 20 000 000 євро, що також, враховуючи обсяги постачання, сезонність та акційні знижки для дилерів, дає змогу придбавати товар по більш низькій ціні.

Доводи апелянта щодо неправильного визначення позивачем ціни товару є декларування іншим імпортером подібного товару за ціною більшою, ніж задекларована позивачем, не знайшов правового обґрунтування у суді першої інстанції, оскільки він суперечить наявним в матеріалах справи доказам, з чим погоджується і колегія суддів.

Цілком вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведені підстави для витребування додаткових документів, оскільки у рішенні про коригування митної вартості митним органом не зазначено, які використані декларантом відомості не підтверджено документально, в яких документах містились розбіжності, наявності ознак підробки, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості в конкретних документах.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідачем не доведена неможливість визначення митної вартості товарів за основним методом, а також не доведена заборона оформлення митної вартості товару за ціною нижчою, ніж ціна, по якій подібний товар завозився раніше іншими імпортерами.

Аналізуючи наведене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що оскільки позивачем подано Миколаївській митниці достатній пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, на підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

Судова колегія звертає увагу на те, що контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, який належить до виключної компетенції відповідача, полягає не в тому, щоб скоригувати митну вартість товару в бік збільшення, а визначити реальну ціну товару, що ввозиться на територію України.

За обставинами справи, митним органом не взята до уваги вартість товару за ціною контракту, яка може не відповідати рівню митної вартості на аналогічні та подібні товари. Митним органом не доведена неможливість визначення митної вартості товарів за основним методом.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Оскільки переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною контракту, апелянтом не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, то суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку наявність правових підстав для скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв