Справа № 805/2014/15-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №805/2014/15-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Жаботинської С.В.

при секретарі

судового засідання Томах О.О.

за участю представників:

від позивача: Романенка А.В. - за 1 січня 2015 року

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції

з обслуговування великих платників у м. Донецьку

Міжрегіонального Головного управління ДФС

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 2 липня 2015 року

по адміністративній справі № 805/2014/15-а (суддя Зінченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства

«Маріупольський металургійний комбінат

імені Ілліча»»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з

обслуговування великих платників податків у

м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління

Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення - рішення від 5 травня 2015 року

за №/2401/10, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мариупольський металургійний комбінат імені Ілліча»» (надалі - позивач, комбінат, платник податків) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС (надалі - відповідач, податковий орган), з урахуванням ухвали про процесуальне правонаступництво від 18 серпня 2015 року, про скасування податкового повідомлення - рішення податкового органу від 5 травня 2015 року №/2401/10/28-03-42 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 697096грн. за лютий 2015 року та застосування штрафних санкцій у розмірі 348548грн., з мотивів протиправності його прийняття (том 1 арк. справи 6-12).

Постановою суду першої інстанції, ухваленою у письмовому провадженні, від 2 липня 2015 року позовні вимоги задоволені повністю, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення податкового органу від 5 травня 2015 року за №/2401/10, яким позивачу, як платнику податків зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 697096 грн. та нараховані (застосовані) штрафні (фінансові) санкції у розмірі 348548 грн. (том 2 арк. справи 68-73).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості податкового повідомлення-рішення прийнятого податковим органом.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, податковий орган подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не надання вірної правової оцінки обставинам справи. Доводить порушення судом положення норм статей 14,185,187,198,200,201,203 Податкового кодексу України та статті 159 КАС України.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що Податковим кодексом України встановлено прямий взаємозв'язок між податковим кредитом з ПДВ платника податку та податковими зобов'язаннями його контрагента: у разі недекларування податкових зобов'язань - відсутнє право на податковий кредит. Доводить, що обов'язковими передумовами формування податкового кредиту є попередня сплата та зарахування до бюджету податкових зобов'язань контрагентом, складання податкової накладної особою, її реєстрація продавцем в установленому порядку, як платником податку на додатну вартість. Статусу податкового документу податкова накладна набуває в момент відображення її даних в податкових зобов'язаннях контрагента.

Податковий орган доводить, що неподання контрагентами позивача ДП «Донецька залізниця» та КП «Вода Донбассу» податкових декларацій з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року до податкового органу доводить відсутність підстав для включення суми податку на додану вартість, що зазначена в податкових накладних, до складу податкового кредиту звітного періоду (том 2 арк. справи 89-94).

Саме неподання податкових декларацій контрагентами позивача на думку податкового органу унеможливлює доведеність правомірності формування позивачем податкового кредиту у січні, лютому 2015 року та як наслідок, зменшення бюджетного відшкодування за лютий 2015 року.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України. Надав витребувані судом пояснення на виконання ухвали суду від 14 серпня 2015 року, які долучені до матеріалів справи. Одночасно із поясненнями заявив клопотання про розгляд справи без його участі, яке задоволене судом.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «ММК ім. Ілліча», є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 00191129, перебуває на обліку податкового органу як платник податків, що підтверджується довідкою від 31 травня 1993 року №29, є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 13 липня 1997 року.

Відповідачем у квітні 2015 року відповідно до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, в порядку ст. 76 розділу ІІ Кодексу проведено камеральну перевірку правомірності даних задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, результати якої викладені в акті камеральної перевірки від 9 квітня 2015 року № (том 1 а. с. 16-20).

Наведеним актом перевірки встановлені порушення пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3 статті 200, пунктів 14.1.18, п.14.1, ст.14, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого, на думку податкового органу, платником податків завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2015 року на суму ПДВ грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2015 року в розмірі на 697096 грн., яке підлягає зменшенню (том 1 арк. справи 20).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення від 5 травня 2015 року за №/2401/10/28-03-42, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок платника у банку) з податку на додану вартість у розмірі 697096грн. за лютий 2015 року (з якої не відшкодовано на момент перевірки 411573823) та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 348548грн. (арк. справи 14, надалі спірне рішення).

Правовою підставою зменшення бюджетного відшкодування спірним рішенням наведені норми підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1.198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України. Правова підстава застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням не наведена. З письмових пояснень вбачається,що штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Сума неправомірно завищеного на думку податкового органу податкового кредиту та як наслідок цього бюджетного відшкодування складає 697096 грн., з яких по КП «Вода Донбасу» - 695094 грн., у тому числі 384025 грн. 34 коп. за січень 2015 року (податкові накладні від 10 січня 2015 року №3/06, від 19 січня №16/06, від 23 січня 2015 року №25/06, від 30 січня 2015 року № 46/06). Продавцем зазначені податкові накладні внесені до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 13420707 від 13 серпня 2015 року наданого на вимогу суду. Включення податкових накладних контрагентом позивача, як виданих, до Єдиного реєстру здійснено відповідно 29 січня 2015 року, 29 січня 2015 року, 29 січня 2015 року, 2 лютого 2015 року на виконання положень абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України (пункт 201.10 статті 201 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 3609-6 від 7 липня 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 4834-6 від 24 травня 2012 року).

До складу податкового кредиту лютого 2015 року включено 311069 грн. 32 коп. за взаємовідносинами з КП «Вода Донбасу» (податкові накладні від 27 лютого 2015 року № 43/06; від 23 лютого 2015 року №27/06;. від 19 лютого 2015 року №15/06; від 10 лютого 2015 року №9/06). До Єдиного реєстру податкових накладних, як виданих відомості внесенні відповідно 6 березня 2015 року, 23 лютого 2015 року, 4 березня 2015 року та 23 лютого 2015 року, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 13420707 від 13 серпня 2015 року.

По ДП «Донецька залізниця», за січень 2015 року правомірність формування податкового кредиту у сумі 13 грн. 93 коп. доводить транспортний квіток (проїзний документ № 890636, долучений до матеріалів справи, який є підставою формування податкового кредиту відповідно до абзацу а) пункту 201. 11 статті 201 ПК України. За лютий 2015 року правомірність формування податкового кредиту у сумі 1933 грн. 28 коп. доведена податковими накладними від 4 лютого 2015 року №5/143, від 3 лютого 2015 року №4/113, від 2 лютого 2015 року №1/143, які внесені ДП «Донецька залізниця» до Єдиного реєстру податкових накладних 25 лютого 2015 року.

Факт здійснення послуг водопостачання та водовідведення із КП «Вода Донбасу» та отримання послуг огляду локомотива від ДП «Донецька залізниця» не є спірним між сторонами, доводиться долученими до матеріалів справи документами та дослідженнями актів перевірок податкового органу за січень та лютий 2015 року.

З пояснень податкового органу вбачається, що зазначені підприємства звітували до податкового органу податковими деклараціями після проведення камеральної перевірки. На вимогу суду податковий орган не надав доказів того, що контрагенти (продавці послуг) позивача не зареєстрували видані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних та не включили податкові зобов'язання до складу податкових зобов'язань відповідних звітних періодів.

Спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування, що регулюється нормами Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що взаємовідносини саме з двома контрагентами вплинули на суму зменшеного бюджетного відшкодування, визначену спірним рішенням.

Із системного аналізу положень норм підпункту 14.1.181 статті 14, пунктів 198.1, 198.2,198.3,198.6 статті 198, пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 200 ПК України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Остання із наведених умов безпосередньо передбачена абзацом пункту 201.10 статті 201 ПК України, де закріплена імперативна норма за якою зокрема відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів /послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту (норма в такій редакції існувала на час спірних відносин, запроваджена Законом України від 24 травня 2012 року № 4834-4).

Всі вимоги формування податкового кредиту позивачем включаючи останню дотриманні. Жодна з норм Податкового кодексу України не ставить право на формування покупцем податкового кредиту в залежність від подання продавцем податкової звітності до податкового органу, внаслідок чого доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними. Висновок суду першої інстанції про протиправне зменшення бюджетного відшкодування є правильним. Протиправність зменшення бюджетного відшкодування обумовлює безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції спір по суті вирішив, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 3,9,24,51,69,70,71,86,94, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року по справі №805/2014/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року по справі №805/2014/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 серпня 2015 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 18 серпня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А.Василенко

С.В. Жаботинська