Справа № 2н/2370/21/2012
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2012 року Справа № 2н/2370/21/2012

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Чубар Т.М., перевіривши заяву управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2009р. в адміністративній справі № 2-а-2295/08

за позовомОСОБА_1
доуправління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
пропоновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами звернулось управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах, в якій просить прийняти до провадження заяву про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року за нововиявленими обставинами; скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року в адміністративній справі № 2-а-2295/08 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії як дитині війни; прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначає, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року в адміністративній справі № 2-а-2295/08 задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси провести перерахунок відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

19 червня 2011 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»№ 3491-VI від 14.06.2011р., пунктом 7 якого розділ VII «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»№ 745 від 06.07.2011р., яка набрала чинності 23.07.2011р.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011р. визнано конституційним пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»№ 2857-VI від 23.12.2010р. з наступними змінами. Рішення мотивоване тим, що пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»№ 2857-VI від 23.12.2010р. встановлює механізм реалізації положень, зокрема Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому не суперечить статті 75, пункту 3 частини першої статті 85, статті 95 Конституції України.

25 січня 2012 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 3-рп/2012, згідно якого надано офіційне тлумачення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України, які треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України;

в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 95, частини 2 статті 124, частини 1 статті 129 Конституції України, пункту 5 частини 1 статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Вивчивши заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які, по-перше, об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; а, по-друге, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Разом з тим, заявником в поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не зазначено який саме правовий акт, що був застосований судом при винесенні оскаржуваної постанови, в подальшому визнаний Конституційним Судом України неконституційним, що є порушенням пункту 5 частини 2 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Згідно частини 3 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 248 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно частин 3, 4 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження; до заяви додаються копії заяви відповідно до кількості осіб, які брали участь у справі, та документ про сплату судового збору.

Як вбачається з поданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах заяви про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2009р. в адміністративній справі № 2-а-2295/08 за нововиявленими обставинами, останню підписано начальником управління ОСОБА_2 Разом з тим, до матеріалів заяви не додано жодного документу в підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання даної заяви від імені управління, як то наказ про призначення, довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців тощо. Не додано заявником і копії заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для другого відповідача у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що є самостійними підставами для залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2009р. в адміністративній справі № 2-а-2295/08 за нововиявленими обставинами залишити без руху.

Заявнику надати строк до 05 березня 2012 року для усунення недоліків заяви.

У разі невиконання вимог зазначених в ухвалі, заява буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М. Чубар