Справа № 22-а-1949/11
Суддя: Бєлка В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-1949/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-1949 2011 рік Головуючий у 1 інстанції Каракай Н.Д.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів : Кримської О.М.

ОСОБА_1

При секретарі: Череватій О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ Гуляйпільському районі Запорізької області поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії як дитині війни посилаючись на те, що має статус дитини війни, а тому відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, таке підвищення до пенсії протягом 2006-2009 роки не нараховувалось та не виплачувалась. Вважає бездіяльність УПФУ незаконною, тому просила суд визнати незаконною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення права на 30% підвищення пенсії з 01.01.2006 року по теперішній час, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.01.2006 року до чинного часу, з урахуванням підвищення її на 30% від мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму за строк з 01.01.2006 року до чинного часу з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення, зобовязати відповідача виплачувати пенсії у подальшому з дати винесення рішення суду з урахуванням підвищення, зобовязати відповідача визначити конкретну суму заборгованості, яка утворилась внаслідок недоплати щомісячної надбавки до пенсії та проіндексувати щомісячні суми боргу за весь час прострочення з 01.01.2006 року по теперішній час та поновити строк позовної давності за даним позовом, як пропущений з поважних причин.

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 21.10.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 14.12.2009 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни та ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 21.10.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 14.12.2009 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Гуляйпільському районі Запорізької області посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову залишити позовну заяву без розгляду, закрити провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у пенсійному посвідченні (а.с.7).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 т. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було зупинено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 р. ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 р. відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну підвищення до пенсії позивачу за 2008 рік у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законами України "Про державний бюджет України на 2009 рік" дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялась та зміни до неї не вносилися.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій УПФУ протиправними та зобовязання перерахувати та виплати надбавку до пенсії за 2006-2007 роки суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом право відповідно до вимог ст.100 КАС України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 21.10.2008 року по 14.12.2009 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2009 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: