Справа № 826/13017/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 серпня 2015 року № 826/13017/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет"
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет" (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23 січня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/13017/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15 липня 2015 року.

15 липня 2015 року фіксування судового засідання не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі та відкладено розгляд справи на 28 липня 2015 року.

28 липня 2015 року фіксування судового засідання не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі та надходження клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, на підставі вище викладеного суд ухвали продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України відповідно до наказу від 16.12.2014 р. №2447 Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет" () щодо дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Дітрейд" (), ТОВ "Фреш Фрет Груп" (), ТОВ "Клінтек" (), ТОВ "Райдуга" (), ПП "Ста Транс" (), ПП "Фінн 9" (), ТОВ "Продмаркет-Захід" (), ТОВ "Дігнус" () за період з 01.08.2014 р. по 30.09.2014 р., за результатом якої складено акт перевірки від 26 грудня 2014 року № 6961/26-58-22-02-17/38316777.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення:

- з ТОВ "Клінтек", ПП "Ста Транс", ТОВ "Дігнус" за період з 01.08.2014 р. по 30.09.2014 р.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 370 214,00 грн., в т.ч. по періодам: серпень 2014 р. - 244 116,00 грн., вересень 2014 р. - 126 098,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23 січня 2015 року № Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Маркет" збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 555 321,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 370 214,00 грн., за штрафними санкціями - 185 107,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ "Клінтек", ПП "Ста Транс", ТОВ "Дігнус".

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 26 грудня 2014 року № 6961/26-58-22-02-17/38316777.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ "Клінтек", ПП "Ста Транс", ТОВ "Дігнус", обставини використання придбаних товарів (послуг) у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 08 липня 2013 року між ТОВ "Альянс Маркет" (Покупець) та ПП "Ста Транс" (Постачальник) укладено Договір поставки № ТА 0295/13, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, о покупець зобов'язується прийняти та сплатити овочі та фрукти ( далі товар) по ціні, в кількості та асортименті, погоджених сторонами в замовленні на товар. В замовленні на товар визначається об'єм, дата, час поставки конкретної партії товару.

На підтвердження виконання умов договору та факту поставки товару позивачем надано наступні документи: платіжні доручення №60330 від 25.09.2014 року, №56864 від 11.09.2014 року, №50666 від 14.08.2014 року, №59014 від 18.09.2014 року, №59003 від 18.09.2014 року, №60822 від 29.09.2014 року, №59352 від 22.09.2014 року, №59352 від 22.09.2014 року, №57782 від 15.09.2014 року, №57781 від 15.09.2014 року, №57775 від 15.09.2014 року, №54496 від 01.09.2014 року, №54498 від 01.09.2014 року, №54128 від 28.08.2014 року, №52999 від 26.08.2014 року, №53008 від 26.08.2014 року, №53004 від 26.08.2014 року, №52486 від 21.08.2014 року, №52481 від 21.08.2014 року, №51363 від 18.08.2014 року, №49108 від 07.08.2014 року, №48491 від 05.08.2014 року, №55939 від 08.09.2014 року, №55419 від 04.09.2014 року, №49670 від 11.08.2014 року, №55935 від 08.09.2014 року, №49661 від 11.08.2014 року; видаткові накладні №РН-0000781 від 01.08.2014 року, №РН-0000795 від 03.08.2014 року, №РН-0000777 від 04.08.2014 року, №РН-0000801 від 04.08.2014 року, №РН-0000797 від 04.08.2014 року, №РН-0000830 від 06.08.2014 року, №РН-0000837 від 08.08.2014 року, №РН-0000854 від 08.08.2014 року, №РН-0000838 від 09.08.2014 року, №РН-0000862 від 10.08.2014 року, №РН-0000861 від 10.08.2014 року, №РН-0000863 від 09.08.2014 року, №РН-0000876 від 11.08.2014 року, №РН-0000867 від 11.08.2014 року, №РН-0000896 від 15.08.2014 року, №РН-0000902 від 16.08.2014 року, №РН-0000904 від 16.08.2014 року, №РН-0000903 від 16.08.2014 року, №РН-0000906 від 16.08.2014 року, №РН-0000908 від 17.08.2014 року, №РН-0000915 від 18.08.2014 року, №РН-0000916 від 18.08.2014 року, №РН-0000914 від 18.08.2014 року, №РН-0000941 від 21.08.2014 року, №РН-0000953 від 22.08.2014 року, №РН-0000936 від 22.08.2014 року, №РН-0000955 від 25.08.2014 року, №РН-0000965 від 27.08.2014 року, №РН-0000963 від 27.08.2014 року, №РН-0000968 від 28.08.2014 року, №РН-0000972 від 29.08.2014 року, №РН-0000978 від 29.08.2014 року, №РН-0000984 від 01.09.2014 року, №РН-0000988 від 02.09.2014 року, №РН-0000992 від 04.09.2014 року, №РН-0001001 від 05.09.2014 року, №РН-0001000 від 05.09.2014 року, №РН-0001013 від 09.09.2014 року, №РН-0001019 від 10.09.2014 року, №РН-0001018 від 09.09.2014 року, №РН-0001021 від 11.09.2014 року, №РН-0001025 від 11.09.2014 року, №РН-0001038 від 15.09.2014 року, №РН-0001051 від 18.09.2014 року, №РН-0001002 від 19.09.2014 року, №РН-0001049 від 19.09.2014 року, №РН-0001043 від 19.09.2014 року, №РН-0001057 від 19.09.2014 року, №РН-0001054 від 20.09.2014 року, №РН-0001062 від 22.09.2014 року, №РН-0001065 від 22.09.2014 року, №РН-0001069 від 24.09.2014 року; податкові накладні №25 від 04.08.2014 року, №22 від 04.08.2014 року, №66 від 08.08.2014 року, №70 від 08.08.2014 року, №80 від 09.08.2014 року, №75 від 09.08.2014 року, №81 від 10.08.2014 року, №82 від 10.08.2014 року, №5 від 01.08.2014 року, № 19 від 03.08.2014 року, №21 від 041.08.2014 року, №57 від 06.08.2014 року, №95 від 11.08.2014 року, №92 від 11.08.2014 року, №122 від 15.08.2014 року, №134 від 15.08.2014 року, №132 від 16.08.2014 року, №131 від 16.08.2014 року, №130 від 16.08.2014 року, №136 від 17.08.2014 року, №142 від 18.08.2014 року, №143 від 18.08.2014 року, №144 від 18.08.2014 року, №164 від 21.08.2014 року, №177 від 22.08.2014 року, №175 від 22.08.2014 року, №186 від 25.08.2014 року, №193 від 27.08.2014 року, №195 від 27.08.2014 року, №201 від 28.08.2014 року, №206 від 29.08.2014 року, №208 від 29.08.2014 року, №2 від 01.09.2014 року, №6 від 02.09.2014 року, №12 від 04.09.2014 року, №18 від 05.09.2014 року, №17 від 05.09.2014 року, №34 від 09.09.2014 року, №29 від 09.09.2014 року, №36 від 10.09.2014 року, №41 від 11.09.2014 року, №37 від 11.09.2014 року, №53 від 15.09.2014 року, №65 від 18.09.2014 року, №69 від 19.09.2014 року, №72 від 19.09.2014 року, №75 від 20.09.2014 року, №83 від 22.09.2014 року, №82 від 22.09.2014 року, №91 від 24.09.2014 року.

Матеріали справи свідчать, що 01 січня 2014 року між ТОВ «Альянс Маркет» (замовник) та ТОВ «КлінТек» (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 220, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги (роботи) комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території супермаркету «Фреш» загальною площею 1 300,00 кв.м (внутрішніх приміщень) за адресою: м. Херсон, 200 років Херсона, 28-А. Перелік, графік надання послуг (робіт), а також кількість персоналу, обладнання та інвентарю вказані в додатку 1, який є невід'ємною частиною зазначеного договору.

21 січня 2014 року між ТОВ «Альянс Маркет» (замовник) та ТОВ «КлінТек» (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 220, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги (роботи) комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території супермаркету «Фреш» загальною площею 1 170,00 кв.м (внутрішніх приміщень) за адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна,5. Перелік, графік надання послуг (робіт), а також кількість персоналу, обладнання та інвентарю вказані в додатку 1, який є невід'ємною частиною зазначеного договору (додаток 1 до вказаного договору наявний в матеріалах справи).

28 січня 2013 року між ТОВ «Альянс Маркет» (замовник) та ТОВ «КлінТек» (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 220, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги (роботи) комплексного прибирання внутрішніх приміщень та прилеглої території супермаркету «Фреш» загальною площею 1 243,00 кв.м (внутрішніх приміщень) за адресою: м. Херсон, пр.. Текстильщиків,9. Перелік, графік надання послуг (робіт), а також кількість персоналу, обладнання та інвентарю вказані в додатку 1, який є невід'ємною частиною зазначеного договору (додаток 1 до вказаного договору наявний в матеріалах справи).

На підтвердження виконання зазначених вище договорі в позивачем до матеріалів справи надано: копію розрахунку вартості надання клінінгових послуг для мережі супермаркетів «Фреш», акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-2560, №ОУ-2562, №ОУ-2561, №ОУ-2658, №ОУ-2659, №ОУ-2657; податкові накладні №67 від 29.08.2014 року, №68 від 29.08.2014 року, №66 від 29.08.2014 року, №53 від 30.09.2014 року, №54 від 30.09.2014 року, №52 від 30.09.2014 року; платіжні доручення №58485 від 17.09.2014 року, №56808 від 11.09.2014 року, №56500 від 09.09.2014 року, №50411 від 13.08.2014 року, №49523 від 11.08.2014 року, №49522 від 11.08.2014 року.

01.04.2014 р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Дігнус» (постачальник) укладено договір поставки №ТА0147/14, відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар за ціною та в асортименті, погодженими сторонами в комерційних специфікаціях, які являються невідємною частиною даного договору, та в кількості, передбаченій замовленнями на товар.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано наступні документи: графік поставки товару, погодження про надання логістичних послуг від 01.04.2014 року, логістична специфікація на товар, комерційна специфікація на товар, видаткові накладні №601 від 04.08.2014 року, №617 від 06.08.2014 року, №671 від 18.08.2014 року, №717 від 22.08.2014 року, №760 від 01.09.2014 року, №801 від 08.09.2014 року, №849 від 15.09.2014 року, №875 від 22.09.2014 року, №899 від 29.09.2014 року; податкові накладні №4 від 04.08.2014 року, №18 від 06.08.2014 року, №75 від 18.08.2014 року, №117 від 22.08.2014 року, №40 від 08.09.2014 року, №1 від 01.09.2014 року, №94 від 15.09.2014 року, №122 від 22.09.2014 року, №146 від 29.09.2014 року; платіжні доручення №60941 від 29.09.2014 року, №50009 від 11.08.2014 року, №48433 від 05.08.2014 року, №51875 від 18.08.2014 року, №53475 від 27.08.2014 року, 54082 від 28.08.2014 року, №54859 від 01.09.2014 року, №56178 від 08.09.2014 року, №58064 від 15.09.2014 року, №59723 від 22.09.2014 року.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином,оцінивши всі наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ "Клінтек", ПП «Ста Транс», ТОВ «Дігнус» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Клінтек», ПП «Ста Транс», ТОВ «Дігнус» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд не приймає посилання відповідача на лист про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Свентовіт» від 31.10.2014 року №619/10-13-22-03/38857655, акт перевірки ПП «Ста Транс» від 03.12.2014 року №425/21-03-22-06/36744789, акт перевірки ПП «Кастл Лайт» від 27.11.2014 року №610/22-03/38851077, довідки від 02.10 2014 року №535/10-13-22-03/38857655 про результати проведення зустрічної звірки ПП «Свентовіт», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Клінтек», ПП «Ста Транс», ТОВ «Дігнус», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23 січня 2015 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Маркет» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Маркет» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23 січня 2015 року № .

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Маркет» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник