Справа № 2-а-2424/11
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2424/11
ПОСТАНОВА

20 квітня 2011 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області, управління праці та соціального захисту населення Броварської міської адміністрації про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що має правовий статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 та є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вона, як інвалід ІІ групи, внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір її пенсії, як інваліда ІІ групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної їй державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

Крім того, відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй як інваліду ІІ групи повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, яка виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Однак щорічна допомога на оздоровлення їй виплачується в значно нижчих розмірах, ніж передбачено законом.

Тому позивачка просить зобовязати управління ПФУ здійснити з 20 травня 1993 року перерахунок державної пенсії, як інваліду ІІ групи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виплатити недонараховану частину основної і додаткової пенсій та в подальшому нараховувати і виплачувати основну і додаткову пенсію у встановленому Законом розмірі, а також зобовязати управління ПСЗН провести перерахунок та виплатити їй щорічну допомогу на оздоровлення з 20 травня 1993 року згідно із ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку пяти мінімальних заробітних плат та в подальшому нараховувати і виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у встановленому Законом розмірі.

Відповідач управління ПФУ в наданих суду письмових запереченнях заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію відповідно до вимог закону та чинних постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідач управління ПСЗН у запереченнях на позов зазначає, що позивачка перебуває на обліку з 27.09.2010 року і щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік їй нарахована згідно із Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 562 від 12 липня 2005 року, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 62, 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалідом ІІ групи і з 01.11.2010 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Броварах, одержує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року), щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІI групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тексти ст. ст. 48, 50, 54 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України; особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по II групі інвалідності 120 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст.ст. 48, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивачу державна пенсія, як інваліду ІІ групи, має виплачуватись у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю - в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, а щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Управління ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», а щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, вважаю, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягають ст. ст. 48, 51, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Із змісту ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

На день розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У ч. 3 ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується і розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Управління ПФУ повинно виплачувати позивачу основну та додаткову пенсію, передбачену ст.ст. 51, ч.4 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи,що позивачка перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Броварах з 01.11.2010 року, суд зобовязує відповідача провести з 01.11.2010 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсій позивача відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити їй недоплачену суму пенсії.

Також суд зобовязує управління ПСЗН провести перерахунок та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з пяти мінімальних заробітних плат, враховуючи при цьому, що позивачка перебуває на обліку в управлінні ПСЗН з 27.09.2010 року.

За змістом ч.І ст.2 КАС України, судовому захисту підлягають порушені права та свободи громадян у сфері публічно-правових правовідносин. Тому суд вважає безпідставними вимоги про зобов'язання відповідачів здійснювати перерахунок та виплати на майбутнє і відмовляє в їх задоволенні, оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідачів ще не встановлено.

На підставі ст. ст. 48, 49, 50, 54, 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 71, 86, 159 163, 183-2, 256 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області провести з 01 листопада 2010 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку пяти мінімальних заробітних.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова в частині присудження та виплати основної та додаткової пенсій підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.О. Шинкар