Справа № 332/6698/13-а(2/а/332/65/14)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" квітня 2015 р.справа № 332/6698/13-а(2а/332/65/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року у справі № 332/6698/13-а (2-а/332/65/14) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання рішення суб'єкта владних повноважень незаконним та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_3, Запорізької міської ради, в якому просила скасувати рішення № 54 від 24 березня 2013 року, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0308 га за адресою АДРЕСА_1 та визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0308 га за адресою АДРЕСА_1 виданий на ім'я ОСОБА_4.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Задовольняючи позов в повному обсязі суд першої інстанції послався на обставини, встановлені судовим рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-1411/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Управління Держкомзему у м. Запоріжжя, Запорізької міської ради, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю. Постанова суду набрала законної сили 10 січня 2012 року відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області. Зокрема, суд зазначив, що Рішенням Орджонікідзевського народного суду м. Запоріжжя від 09.07.1963 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 будинок за адресою АДРЕСА_1 був розділений по 1/2 частини кожному

ОСОБА_2 згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 від 07.09.1966 року, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою, є власницею 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку

ОСОБА_4 згідно договору дарування від 23.11.1999 року є власником іншої 1/2 частини цього будинку.

У 2010 році ОСОБА_4 на підставі рішення Запорізької міської ради п`ятого скликання тридцять дев'ятої сесії № 54 від 24.03.2010 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадян" отримала Державний акт від 20.09.2010 р. на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 61/100 від 0,0505 га.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме, висновку про передачу земельної ділянки у власність, затверджена площа земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка складає 0,0505га. На підставі заяви ОСОБА_4 та заяви-згоди ОСОБА_2, підписи яких на акті узгодження меж землекористування підтверджені головою квартального комітету, затверджено передати ОСОБА_4 земельну ділянку у спільну часткову власність по АДРЕСА_1 площею 0,0308 га, що становить 61/100 частки від загальної площі земельної ділянки.

Згідно Переліку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки, затвердженого рішенням Запорізької міськради № 54 від 24.03.2010 року розмір земельної ділянки, переданої у власність відповідачці складає 0,0308 га, що є 61/100 частки від загальної площі земельної ділянки по вищезазначеній адресі.

Крім того, рішенням Заводського районного суду від 21 листопада 2011 року встановлено відсутність порушень з боку Запорізької міської ради при оформленні меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а тому, з огляду на приписи ч.1 ст. 72 КАС України, зазначені обставини, що встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції є помилковими, а прийнята постанова суперечить матеріальному та процесуальному законам, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка оспорює акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0308 га за адресою АДРЕСА_1 та рішення Запорізької міської ради № 54 від 24 березня 2013 року, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0308 га за адресою АДРЕСА_1.

Отже, у даному випадку між сторонами існує спір про право.

Відповідно до ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу

Правова позиція Верховного Суду України, що викладена у постанові від 02.12.2014 у справі за позовом фізичної особи до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов'язання забезпечити житлом, спрямовує суди при вирішенні подібних справ враховувати приписи ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, приписи п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

В даному випадку, враховуючи наявність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, а також зазначаючи щодо наявності спору про право, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на те, що за формальними ознаками предметом даного спору є оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, тим не менш даний спір належить вирішувати згідно цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2013 року у справі за позовом заступника прокурора м. Ялти АРК в інтересах Республіканського комітету АРК з охорони навколишнього природного середовища до Кореїзської селищної ради, управління Державного комітету по земельних ресурсах в м. Ялті АРК, треті особи: Державна адміністрація парків і пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення "Лівадійський", "Масандрівський", "Місхорський", громадяни - особа 10, особа 11, особа 12, особа 13, особа 14, про визнання незаконним та скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій, колегія суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Отже, з урахуванням наведеного, у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 160, 203, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2014 року у справі № 332/6698/13-а (2-а/332/65/14) - скасувати.

Провадження у справі № 332/6698/13-а (2-а/332/65/14) - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай