Справа № 308/20243/13-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Справа № 876/4845/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року про розяснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою від 21.03.2014 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у справі № 308/20243/13-а поновив пропущений строк звернення до суду та зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 нарахування пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яке він отримував перед звільненням з військової служби, враховуючи оклад за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, включивши до розрахунку 100% надбавки за особливий характер служби та 40% надбавки за службу в Службі безпеки України за період з 01.12.1996 року по 01.01.2005 року, а також 20% надбавки за оперативно-розшукову діяльність за період з 26.07.1996 року по 01.01.2005 року та провести відповідний перерахунок за минулий період.

Також суд зобовязав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та компенсацію втрати частини доходів за цей період.

Вказана постанова у апеляційному порядку не переглядалася та набрала законної сили 02.04.2014 року.

31 жовтня 2014 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розяснення постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду від 21.03.2014 року. В заяві просив розяснити чи потрібно виплачувати ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та компенсацію втрати частини доходів за цей період, якщо згідно зробленого розрахунку ОСОБА_1 виведено переплату в сумі 38249,16 грн..

14 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 також подав до суду заяву про розяснення постанови суду, в якій з урахуванням уточнень до заяви просив роз'яснити, що відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у справі № 308/20243/13-а нарахування пенсії ОСОБА_1 слід провести виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яке він отримував перед звільненням з військової служби, з урахуванням всіх наступних змін (підвищень) у грошовому забезпеченні, враховуючи оклад за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, включивши до розрахунку 100% надбавки за особливий характер служби та 40% надбавки за службу в Службі безпеки України за період з 01.12.1996 року по 01.01.2005 року, а також 20% надбавки за оперативно-розшукову діяльність за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та провести відповідний перерахунок за минулі періоди з урахуванням всіх перерахунків пенсії, проведених відповідно до законодавства, чинного у вказані періоди, та провести виплату ОСОБА_1 всіх сум нарахованої, але не виплаченої пенсії за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року. Компенсацію втрати частини доходів за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року слід провести за весь період невиплаченого доходу з урахуванням вимог Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991р. №1282-ХІІ.

Ухвалою від 15.01.2015 року суд обєднав в одне провадження обидві заяви.

Ухвалою від 20 березня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області заяви задовольнив та розяснив, що відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у справі № 308/20243/13-а нарахування пенсії ОСОБА_1 слід провести виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яке він отримував перед звільненням з військової служби, з урахуванням всіх наступних змін (підвищень) у грошовому забезпеченні, враховуючи оклад за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, включивши до розрахунку 100% надбавки за особливий характер служби та 40% надбавки за службу в Службі безпеки України за період з 01.12.1996 року по 01.01.2005 року, а також 20% надбавки за оперативно-розшукову діяльність за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та провести відповідний перерахунок за минулі періоди з урахуванням всіх перерахунків (збільшення) пенсії, проведених відповідно до законодавства, чинного у вказані періоди, та провести виплату ОСОБА_1 всіх сум нарахованої, але не виплаченої пенсії за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року та компенсацію втрати частини доходів за період з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року відповідно до вимог Закону України ,,Про індексацію грошових доходів населення та Закону України ,,Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (з наступними змінами).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Львівська подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції розяснив, що пенсійний орган повинен провести нарахування пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яке він отримував перед звільненням з військової служби, з урахуванням всіх наступних змін (підвищень) у грошовому забезпеченні. Однак, позивачем не ставилась вимога щодо проведення нарахування пенсії з урахуванням всіх наступних змін (підвищень) у грошовому забезпеченні, а тому така вимога не було предметом розгляду в суді під час розгляду справи.

Крім того, суд своєю ухвалою фактично змінив період за який необхідно провести перерахунок пенсі - з 01.01.2005 р. на 01.01.2006 р..

Відповідач вважає, що оскарженою ухвалою суд першої інстанції фактично змінив суть постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 р., що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяв про розяснення судового рішення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Згідно з статтею 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту (ч.1).

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання(ч.2).

В пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду,від 20.05.2013 року № 7 ,,Про судове рішення в адміністративній справі розяснено, що за правилами статті 170 КАС України розяснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. Це питання розглядається тільки судом, який ухвалив судове рішення.

За правовою природою розяснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про розяснення є його складовою, тому заява про розяснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про розяснення якого ставиться питання.

Результатом розгляду заяви про розяснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви.

В ухвалі про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Водночас судам необхідно враховувати, що не допускається подання заяви про розяснення судового рішення, яке вже виконано або закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина друга статті 170 КАС України). У такому разі суддя одноособово ухвалою заяву про розяснення судового рішення залишає без розгляду.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з доводами про те, оскарженою ухвалою суд першої інстанції фактично змінив суть постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у справі № 308/20243/13-а, оскільки доповнив резолютивну частину такими словами ,,з урахуванням всіх наступних змін (підвищень) у грошовому забезпеченні, хоча вказані обставини не були предметом судового розгляду у даній справі.

Крім того, суд першої інстанції оскарженою ухвалою вніс зміни в резолютивну частину постанови суду, а саме: в постанові вказано провести нарахування пенсії з врахуванням також 20% надбавки за оперативно-розшукову діяльність за період з 26.07.1996 року по 01.01.2005 року, а в ухвалі суд визначив дату з 26.07.1996 року по 01.01.2006 року.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає правильним скаргу задовольнити та скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки під час її ухвалення суд допустився порушень норм процесуального права.

Оскільки в заявах ставиться питання про розяснення судового рішення шляхом фактичної зміни суті рішення, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність таких заяв та відмови у їх задоволенні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи дане питання, допустився помилки в частині застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання, а тому оскаржена ухвала належить до скасування з відмовою у задоволенні заяв про розяснення судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст.199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року у справі № 308/20243/13-а - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяв державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області та ОСОБА_1 про розяснення постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у справі № 308/20243/13-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_3

Ухвала в повному обсязі складена 21.08.2015 року.