Справа № 2-а-6013/11
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________________________________
Справа № 2а-6013/11року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2011 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба, розглянувши у скороченому порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсій по інвалідності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом 2 групи та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи -75 % мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що посадові особи Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконують вказаних вимог закону. На його звернення до відповідача з проханням провести нарахування та виплату додаткової пенсії особам, які перебувають на обліку в Управлінні, відповідач надав відмову, посилаючись на підзаконні нормативно-правові акти. В зв'язку з цим, позивач просить суд визнати неправомірною відмову зробити йому перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та сплачувати позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 з урахуванням ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"в зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму з 01.01.2008 р.

Ухвалою суду від 11.10.2011 р. позовні вимоги позивача з 01.01.2008 по 10.04.2011 року були залишені без розгляду. Також судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, в межах шестимісячного строку для звернення з позовом до адміністративного суду.

Копію ухвали суду та позовних матеріалів представник відповідача отримав та звернувся до суду з письмовими запереченнями.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС 1-ї категорії та інвалідом другої групи та відповідно має право на соціальні пільги (доплати) в розмірі, встановленому ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам IІ групи -75% мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено ст. 53 Закону № 796-ХІІ, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, позивач має право на щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають частина перша статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав та на необхідність застосування якої до вказаних правовідносин помилково посилається відповідач.

Зі статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині позовних вимог за період з 10.04.2011 року по 22.07.2011 року підлягають задоволенню та виходячи із встановлених судом обставин та ст. 50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати у період з 10.04.2011 року по 22 липня 2011 року додаткової пенсії позивачу у розмірі меншому, ніж встановлено законом, а саме меншому ніж 75% процентів від мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача за період після 22.07.2011 року з огляду на наступне.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 22.07.2011 № 1091/11/13-11 під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеними Законом України "Про внесення змін до Державного бюджету України на 2011 рік"фактично змінено положення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який діяв у часі раніше, та який діє на час виникнення спірних відносин, застосуванню у даному випадку підлягають положення статей Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме за період з 10.04.2011 року по 22.07.2011 року.

Вимога позивача щодо подальшої виплати йому пенсії відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" задоволенню не підлягає як безпідставна, оскільки право позивача на дану соціальну виплату встановлено та гарантовано законом і здійснюється у встановленому законом порядку, а відповідно до ст.ст.1, 3 ЦПК України судом здійснюється захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виключає їх захист на майбутнє.

Позивач, як постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції, звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 5, 28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п. 7 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", п. 6 Постанови КМ України від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", статтями 9, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії -задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії нижче ніж 75 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (II група інвалідності) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"з розрахунку 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"за період з 10 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Диба

29.12.2011 Справа № 2-а-6013/11