Справа № 826/4461/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4461/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Губської Л.В.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Державної фіскальної служби України, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (надалі - позивач або ТОВ «Тар Альянс») з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач-1 або ДФС України) та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів (надалі - відповідач-2 або СДПІ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів у наданні відстрочення сум грошових, що викладена в листі від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013, на заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64;

- зобов'язати СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 та сформувати відповідний висновок про можливість надання відстрочення відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затверджену Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем-2 подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.02.2015 року ТОВ «Тар Альянс» звернулося до СДПІ із заявою про надання відстрочення грошових зобов'язань, строк сплати яких на момент подання даної заяви ще не настав, а саме: зі збору за забруднення навколишнього природного середовища за період 3-ий і 4-ий квартали 2014 року на загальну суму 70 000 грн. та за 2015 рік на суму 200 000 грн. - строком погашення лютий 2018 року; зі збору за спеціальне використання природних ресурсів за період 3-ій та 4-ий квартали 2014 року на загальну суму 84 183,66 грн. та за 2015 рік на суму 150 000 грн. - строком погашення лютий 2018 року; зі збору за користування радіочастотним ресурсом за період 2015 рік на суму 300 грн. - строком погашення лютий 2018 року.

До заяви позивача від 04.02.2015 року (з додатками) про надання відстрочення грошового зобов'язання від 04.02.2015 року № 64 ТОВ «Тар Альянс» додало наступні документи: економічне обґрунтування, що складається з таких пунктів: перелік обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань, аналіз фінансового стану, графіку погашення відстрочених сум, розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення, а також сертифікат (висновок) про настання обставини непереборної сили Торгово-промислової палати України від 26.08.2014 року № 2603/05-4.

Листом від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013 СДПІ повідомила позивача про відмову у наданні ТОВ «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань з підстави «відсутні законодавчі підстави для розгляду та прийняття відповідного рішення». З тексту зазначеного листа відповідача-2 вбачається, що така відмова у наданні відстрочення грошових зобов'язань була мотивована наступним: «…не виконані умови звернення до органів доходів та зборів, наведені у п. 3.1 розділу ІІІ наказу № 574, оскільки:

- не надано письмову заяву, форма якої наведена у додатку 1 до наказу № 574, у якій обов'язково повинні бути зазначені обставини, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і докази існування таких обставин (оскільки наданий висновок ТППУ посилається на пункти 100.4 і 100.5 статті 100 Кодексу, а не підтверджує факт настання (існування) обставин вказаних у абзаці першому розділу ІІ Постанови № 1235), суми платежів (податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій, пені), сплату яких платник податків просить відстрочити, а також строк відстрочення та періоди сплати таких платежів. При цьому суми, строк сплати яких ще не настав, та строки сплати яких вже минув, вказуються окремо);

- не надано економічне обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення;

- не надано аналіз фінансового стану, графік погашення відстрочених сум та розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення».

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про правомірність відмови позивачу у відстроченні сум грошових зобов'язань.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що відповідачем-2 не було вчинено дій по формуванню висновку та скерування пакету документів до центрального контролюючого органу для прийняття відповідного рішення.

Згідно з пп. 17.1.5 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), платник податків має право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ст. 32 ПК України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк і здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до п. 100.2 ст. 100 ПК України, платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.1 Розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385 (надалі - Порядок), для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов'язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув. До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Згідно з пунктом 3.2 Розділу ІІІ Порядку, за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2); відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов'язкових вимог, визначених цим Порядком.

У заяві від 04.02.2015 року № 64, ТОВ «Тар Альянс» просило у контролюючого органу надати відстрочення грошових зобов'язань зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, збору за спеціальне використання природних ресурсів та збору за користування радіочастотним ресурсом за звітні періоди 3 - 4-ий квартали 2014 року та 2015 рік на строк більше ніж один календарний рік.

Згідно з п. 2.1 Розділу ІІ Порядку, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком: Міністерство доходів і зборів України - без обмежень суми; головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн. гривень; державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень.

Згідно з п. 2.3 розділу ІІ Порядку, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) Міністерства доходів і зборів України, про що повідомляється Міністерство фінансів України.

Відповідно до п. 100.9 ст. 100 ПК України, рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно з п. 3.2 Порядку, у разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов'язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо встановлення загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу та проведення аналізу фінансового стану підприємств, які звертаються до органів Міндоходів для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), направлених Міністерством доходів і зборів України Головним управлінням Міндоходів в АР Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, Міжрегіональному головному управлінню Міндоходів - Центральному офісу з обслуговування ВПП листом № 7017/7/99-99-11-02-03-17 від 05.06.2013 року, дані Методичні рекомендації було розроблено для оцінки фінансово-господарського стану підприємств з метою прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу).

Відповідно до п. 1.5 Методичних рекомендацій, за результатами розгляду документів та аналізу фінансового стану підприємства-заявника керівник (заступник керівника) органу Міндоходів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви, які у разі прийняття рішення органом ДПС вищого рівня розподіляються між органами Міндоходів різних рівнів відповідно до пункту 3.2 наказу № 1261, приймає рішення про розстрочення (відстрочення) сплати сум грошових зобов'язань (податкового боргу) або відмовляє платнику у розстроченні (відстроченні) письмово з викладенням причин відмови.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач у заяві № 64 від 04.02.2015 року просив про відстрочення грошових зобов'язань щодо загальнодержавних зборів на строк більше ніж 12 календарних місяців і цей строк виходить за межі бюджетного року, рішення за цією заявою повинна була приймати Державна фіскальна служба України, а не СДПІ.

Після отримання СДПІ вищевказаної заяви ТОВ «Тар Альянс» з доданими до неї матеріалами, відповідачу-2 слід було розглянути ці документи та сформувати висновок про можливість надання або про неможливість надання ТОВ «Тар Альянс» відстрочення грошових зобов'язань, який разом з наданими позивачем документами надіслати на адресу ДФС України для прийняття ним рішення про надання або відмови у наданні названому товариству відстрочення відповідних грошових зобов'язань.

За наслідками отримання заяви від 04.02.2015 року № 64 та доданих до неї документів відповідачем-2 не було вчинено дій по формуванню висновку та скерування пакету документів до центрального контролюючого органу для прийняття відповідного рішення.

СДПІ було прийнято рішення про неможливість відстрочення грошових зобов'язань ТОВ «Тар Альянс» без формування будь-яких висновків, яке викладено в зазначеному вище листі від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013.

Відповідач-2 замість ДФС України самостійно прийняв рішення, яким відмовив ТОВ «Тар Альянс» у відстроченні грошових зобов'язань, не сформувавши, при цьому, відповідний висновок та не передавши його на розгляд відповідачу-1.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо неправомірності відмови позивачу у відстрочення сум грошових зобов'язань, яка оформлена листом від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013, та про зобов'язання відповідача-2 повторно розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем-2 як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром,

Л.В. Губська

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Губська Л.В.

Гром Л.М.