Справа № 761/15457/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Літвіної Н.М.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва по ненарахуванню протягом 2012 - 2014 років підвищення до пенсії як «Дитині війни»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва усунути встановлене судом порушення прав ОСОБА_3 шляхом: а) встановлення та виплати розміру підвищення пенсії як «Дитині війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; б) нарахування та виплати заборгованості з не отриманих сум підвищення до пенсії, визначеної за період з 01 січня 2012 року і обрахованою за різницею з належних за Законом №2195-4 сум і виплачених;

- прийняти ухвалу (ст.. 162, 166 КАС України) про зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати з дати винесення судового рішення пільгу - підвищення до пенсії як «Дитині війни» за вимогою ст.. 6 Закону №2195-4 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року:

- позовні вимоги в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо нездійснення нарахування і виплати 30% підвищення до пенсії як дитині війни з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року, а також зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києві нарахувати і виплатити недоплачене щомісячне підвищення дитині війни в розмірі 30% пенсії за віком з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року включно - залишити без розгляду;

- в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії шляхом усунення судом порушення прав ОСОБА_3 шляхом встановлення та виплати розміру підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та нарахування та виплати заборгованості з неотриманих сум підвищення до пенсії за період часу, починаючи з 02 грудня 2014 року - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулась до суду першої інстанції 02 червня 2015 року, проте просить про задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року включно.

Відповідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається поважних причин пропуску строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування визначених процесуальним законом наслідків пропуску строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач має статус дитини війни у відповідності до положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується копією посвідчення серії № 147880 від 15 грудня 1993 року (а.с. 10).

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04 травня 2011 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням 30% надбавки, як «дитині війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що на виконання вказаного рішення суду, відповідачем було сплачено на користь позивача недоплачену надбавку як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 3839,55 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року було визначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на остові і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України

Пунктом 8 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України визначено, що Кабінет Міністрів України має право встановлювати розміри соціальних виплат, не визначені законом, в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених за відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання.

Закон України «Про Державний бюджет на 2014 рік» в п.6-7 Прикінцевих положень визначив, що норми і положення, зокрема, статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закон України «Про Державний бюджет на 2015 рік» в п.9 Прикінцевих положень визначає, що норми і положення в тому числі статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Розмір державної соціальної надбавки на 2014-2015 роки встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення»: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу виплачується пенсія з врахуванням надбавки «дітям війни» з 01 грудня 2013 року в розмірі 66,43 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про виплату та нарахування позивачу доплати до пенсії як «Дитині війни» з 02 грудня 2014 року.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Гром Л.М.