Справа № П/811/134/15
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2015 рокусправа № П/811/134/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Гімона М.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № П/811/134/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (надалі - Відповідач), відповідно до якого, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року №1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та покарання винного", в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та зменшення грошової премії на 5 % від суми, яка буде нарахована за листопад поточного року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 13 січня 2015 року №9 о/с дск, в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 20 січня 2015 року №20 о/с дск, в частині призначення ОСОБА_2 оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області;

- поновити її на посаді інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що висновки службового розслідування щодо відсутності щомісячних та щоквартальних актів перевірок є неправомірними, оскільки суперечать приписам п. 3.5 Інструкції, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 р. № 622, адже складення відповідних актів передбачене лише у разі виявлення порушень під час обстеження об'єктів дозвільної системи, а тому відсутність таких актів свідчить саме про відсутність і відповідних порушень. Крім того, вважає, що приписи вищезазначеної Інструкції взагалі не мають відношення до її функціональних обов'язків. Зазначає, що перебувала на займаній посаді з 04.06.2013 р., а тому невідповідність службової документації вимогам Інструкції виникла не з її вини. Також звертає увагу на те, що службове розслідування було проведене з порушенням процедури проведення. Зазначає, що у наказі від 20.01.2015 р. № 20 о/с дск, яким призначено її на посаду оперуповноваженого кримінальної міліції у справа дітей кримінальної міліції Устинівського районного відділу УМВС України в області, містяться посилання на наказ УМВС від 2.12.2014 р. № 1319, в той же час зазначений наказ є дисциплінарним та не звільняє її з посади. Оскільки наказ про звільнення від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск вона отримала пізніше, ніж ознайомилась із наказом від 20.01.2015 р. № 20 о/с дск, то має обґрунтовані сумніви щодо існування наказу про звільнення на момент винесення наказу про призначення на посаду. Вважає, що наказ від 20.01.2015 р. № 20 о/с дск було винесено з метою примусити її звільнитись із органів внутрішніх справ, призначаючи на посаду в іншу місцевість без надання житла позивачці, як матері трьох малолітніх дітей, один з яких потребує домашнього догляду, керівництво УМВС намагається створити умови, за яких позивач не зможе проходити службу в органах внутрішніх справ.(а.с.3-5,104-108)

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Постанова суду обґрунтована тим, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 було проведене із порушенням порядку його проведення, передбаченого приписами Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, зокрема, в частині неповідомлення Позивача про призначення та проведення такого розслідування та не ознайомлення з його висновками. Зазначено, що за наслідками проведеного службового розслідування не було конкретизовано час, з якого виникли відповідні порушення, при цьому відсутні докази покладення на ОСОБА_2 функціональних обов'язків по проведенню навчань відповідно до п. 17.26 Інструкції № 622. Крім того, на Позивача, окрім його функціональних обов'язків за напрямком дозвільної системи, було покладено також і обов'язки з ведення адміністративно-штрафної діяльності та охорони громадського порядку. При цьому суд першої інстанції зазначив, що хоча факт порушення ОСОБА_2 деяких вимог Інструкції № 622 мав місце, разом з тим, характер та тяжкість проступку не відповідають тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення. Призначення Позивача на посаду оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України було таким, що прийняте без урахуванням приписів Конституції України щодо забезпечення умов для реалізації громадянином права на працю та здійснено без згоди ОСОБА_2 (а.с.153-159)

З вказаною постановою не погодилося Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, надало апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач фактично визнає наявність в її службовій діяльності порушень нормативних актів. Звертають увагу на те, що вона була ознайомлена із фактом проведення службового розслідування, адже в його ході надавала відповідні пояснення, так само і перевірка її діяльності проводилась у її присутності. Відносно порушень приписів п.17.26 Інструкції № 622 Позивачем зазначали, що ОСОБА_2 є єдиним співробітником по лінії дозвільної системи у райвідділі, тому повинна була самостійно визначати напрями роботи та привести службову документацію у відповідність із Інструкцією № 622. Звертали увагу на неналежний контроль з боку Позивача за власниками зброї, що підтверджується копіями деяких сторінок книг обліку. Крім того, книга обліку власників вогнепальної зброї не належним чином оформлена, а книга обліку об'єктів дозвільної системи взагалі відсутня. Відносно посилань ОСОБА_2 на те, що вона не встигала виконувати всі покладені на неї обов'язки зазначали, що ведення адміністративно-штрафної практики являє собою невеликий об'єм роботи, при цьому Позивач не зверталася до керівництва з рапортами про відсутність у неї часу для належного виконання всіх покладених на неї обов'язків. З приводу призначення ОСОБА_2 оперуповноваженим кримінальної міліції у справа дітей кримінальної міліції Устинівського районного відділу УМВС України в області звертають увагу на те, що на той час вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до липня 2015 року без збереження заробітної плати, тобто, до м. Устинівка вона не збиралась виїздити, у зв'язку з чим не вбачають порушень приписів КЗпП України. (а.с.167-173)

На час апеляційного розгляду справи УМВС України у Кіровоградській області направили клопотання про розгляд справи без їх участі. (а.с.207).

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що старший лейтенант міліції ОСОБА_2 з 04.06.2013 р. займає посаду інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області. (а.с.20)

01.12.2014 р. старшим інспектором сектору дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УГБ УМВС України в Кіровоградській області було проведено раптову перевірку діяльності Кіровоградського РВ УМВС в області по лінії дозвільної системи, за яку відповідальна ОСОБА_2, за наслідками якої складено довідку від 01.12.2014 р. № 7/2931. (а.с.27)

З урахуванням вказаної довідки 03.12.2014 року видано наказ про проведення службового розслідування за виявленими недоліками, проведення якого доручено інспектору СДСЛ та ДОН УГБ УМВС майору міліції ОСОБА_3 ( а.с.26)

Відповідно до висновків службового розслідування за фактами порушень діяльності Кіровоградського РВ УМВС України в області по дозвільній системі від 10.12.2014 р. встановлено:

- в порушення п.6.1 Інструкції №622, книга обліку об'єктів дозвільної системи в райвідділі відсутня. У книзі прийому громадян з питань дозвільної системи за 2014 рік зроблено лише один запис датований 04.01.2014. Книга обліку власників мисливської вогнепальної зброї не прошита, не пронумерована, в канцелярії райвідділу не зареєстрована. Книги обліку власників вогнепальної та газової зброї ведуться неохайно, відмітки про продовження терміну дії дозволів, дати перевірки власників зброї дільничними інспекторами міліції заповнюються олівцем. При знятті зброї з обліку не зазначається вихідний номер та дата супровідного документа, номер дозволу на придбання нового власника, що ставить під сумнів достовірність наявних записів та відміток;

- перевірка особових справ власників мисливської вогнепальної, холодної зброї, спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії (газових пістолетів, револьверів), та звіркою їх з книгами обліку зазначених власників встановлено, що контроль за термінами перереєстрації зброї інспектором дозвільної системи старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 не здійснювалася. Серед 106 зареєстрованих власників газової зброї перереєстрацію пройшли 94, серед 738 власників гладко ствольної зброї - 316 громадян;

- порушення щодо здійснення контролю та ведення службової документації, що стосується об'єктів дозвільної системи. В обліковій справі на об'єкт дозвільної системи - склад вибухових матеріалів шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" у порушення п.3.1 Інструкції відсутні щомісячні акти перевірок базисного складу вибухових матеріалів. В обліковій справі на ВВО шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" відсутні щоквартальні акти перевірок технічної укріпленності та інвентаризації зброї і боєприпасів. Громадяни, які мають доступ до підконтрольних дозвільній системі матеріалів та речовин, щорічно дільничними інспекторами міліції за місцем проживання не перевіряються;

- у порушення п.17.26 Інструкції навчання по відпрацюванню взаємодії нарядів при відбитті нападу або інших надзвичайних обставинах на складі вибухових матеріалів не проводяться;

- у порушення пунктів 6.2, 6.3 Інструкції облікові справи на об'єкти дозвільної системи в канцелярії райвідділу не зареєстровані, матеріали, які знаходяться в них не систематизовані, на два розділи не розділені. Наявні матеріали в облікових справах на об'єкти дозвільної системи зберігаються хаотично, не нумеруються, до описів документів не заносяться.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року № 1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в області та покарання винного", за неналежне виконання своїх службових обов'язків та допущенні порушення вимог п.п.3.1, 3.5, 6.2, 6.3, 17.26 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної й охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 №622, що виразилось у неналежному контролі за власниками мисливської вогнепальної, холодної, газової зброї, а також порушенні ведення службової документації за лінією дозвільної системи, інспектора дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з посади та зменшено грошову премію за листопад поточного року на 5 % від суми, яка буде нарахована. ОСОБА_2 була ознайомлена з наказом 24.12.2014 р. (а.с.80).

Відповідно до наказу від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск було звільнено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області з 14 січня 2015 року, залишивши її у розпорядженні УМВС України в області по цій же посаді. Підстава: наказ від 22.12.2014 р. № 1319. (а.с.82)

Відповідно до наказу від 20.01.2015 р. № 20 о/с дск призначено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, яка перебуває у розпорядженні УМВС України в області по посаді інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області, оперуповноваженим кримінальної міліції у справа дітей кримінальної міліції Устинівського районного відділу УМВС України в області, з 20 січня 2015 року з посадови окладом 650 грн. (а.с.81)

Скасування наказів УМВС України в Кіровоградській області від 22.12.2014 року № 1319, від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск, від 20.01.2015 р. № 20 о/с дск і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 було проведене із порушенням порядку його проведення, передбаченого приписами Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, зокрема, в частині неповідомлення Позивача про призначення та проведення такого розслідування та не ознайомлення з його висновками. Зазначає, що за наслідками проведеного службового розслідування не було конкретизовано час, з якого виникли відповідні порушення, при цьому відсутні докази покладення на ОСОБА_2 функціональних обов'язків по проведенню навчань відповідно до п. 17.26 Інструкції № 622. Крім того, на Позивача, окрім його функціональних обов'язків за напрямком дозвільної системи, було покладено також і обов'язки з ведення адміністративно-штрафної діяльності та охорони громадського порядку. При цьому суд першої інстанції зазначив, що хоча факт порушення ОСОБА_2 деяких вимог Інструкції № 622 мавмісце, разом з тим, характер та тяжкість проступку не відповідають тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення. Призначення Позивача на посаду оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України було таким, що прийняте без урахуванням приписів Конституції України щодо забезпечення умов для реалізації громадянином права на працю та здійснене без згоди ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.1, 3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" органів внутрішніх справ України за порушення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Статтею 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Приписами п. 8.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 230 від 12.03.2013 р., встановлено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;

час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим;

посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;

наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Згідно з п. 3.4. вищевказаної Інструкції забороняється проводити службове розслідування, зокрема, особам, які зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

В той же час, із висновку службового розслідування від 10.12.2014 р. вбачається, що в ньому відсутні відомості щодо події порушення (час, місце, спосіб, інші обставини), наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника(такі, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесеної порушенням шкоди. (а.с.55-56)

Висновки службового розслідування не містять посилання на те, що воно проводилось за участю безпосереднього начальника ОСОБА_2, як це визначено і п. 3.4 Інструкції, і ст. 14 Дисциплінарного статуту. Крім того, службове розслідування проводила ОСОБА_4, яка у висновках зазначила, що вважала б суворо вказати ОСОБА_3 ( тобто, собі) на неналежний стан контролю за роботою дозвільної системи Кіровоградського Р.В. ( а.с. 56)

Аналогічне формулювання містить і оскаржуваний наказ від 22 грудня 2014 року №1319 .

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку про те, що посадовими особами, які проводили службове розслідування не було дотримано у повному обсязі приписів Інструкції та не враховано усіх обов'язкових обставин задля об'єктивного вирішення питання про подальше притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду, а отже, зазначені висновки службового розслідування не можуть вважатися повними, обґрунтованими та об'єктивними.

Крім того, колегія судів звертає увагу на те, що ні наказ від 22.12.2014 року № 1319, ні наказ від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск всупереч приписам Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, не містять посилань на підставі якого саме пункту та якої статті Позивача було звільнено із займаної посади. Посилання як на підставу для видання наказу від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск лише на наказ від 22.12.2014 р. № 1319 визнається колегією суддів недостатніми та такими що не відповідають приписам чинного законодавства.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що оскільки на ОСОБА_2, яка перебувала на займаній посаді нетривалий час (близько року) окрім виконання функціональних обов'язків інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області (а.с.53), було покладено також і здійснення контролю за охороною громадського порядку та ведення адміністративно-штрафної практики Кіровоградського РВ УМВС України в області (а.с.144-145), що, в свою чергу, також ускладнювало вчасне виконання всього об'єму покладеної на неї роботи.

При цьому Позивачем визнається той факт, що нею було порушено деякі вимоги Інструкції №622, зокрема п.6.2, 6.3, разом з тим, нею вживалися всі заходи щодо поступового усунення відповідних порушень, зазнаючи, що невідповідність службової документації вимогам Інструкції виникла з вини попередньої особи, що займала вказану посаду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що характер та тяжкість вчиненого проступку не відповідає тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення, з урахуванням того, що за час проходження служби вона була заохочена п'ять разів у вигляді оголошення подяки та один раз грошовою винагородою. (а.с.115)

Крім того, Відповідачем не доведено, що ними у повній мірі дотримано приписів статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", якою, зокрема, визначено, що дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються. Більш того, Відповідач зазначає, що Позивач у справі була єдиною у дозвільній системі Кіровоградського РВ УМВС України в області.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України визначено, що у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органу внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неправомірність винесених Відповідачем наказів про звільнення ОСОБА_2 з однієї посади, і, як наслідок, наказу про призначення на іншу посаду.

За таких обставин та у межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.. 205, 206 КАС України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № П/811/134/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, визначеному ст.. 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.М.Гімон