Справа № 607/19005/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 876/11743/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФУ в м. Тернополі, в якому, з урахуванням уточнення адміністративного позову, просила : 1) визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; 2) зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 25.04.2008 р., призначеної позивачу в розмірі 80%, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01.04.2006 р. по 31.03.2008 р. згідно довідок Головного управління статистики у Тернопільській області від 29.10.2014 р. № 16/2-276 з розшифровками інших виплат № 16/2-277 від 29.10.2014 р., з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач в суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав заперечення, зазначав, що позивач звернулася в суд з пропуском строків звернення до адміністративного суду, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.12.2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії УПФУ в м. Тернополі щодо невключення ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано УПФУ в м. Тернополі провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 25.04.2008 р., з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати за період з 01.04.2006 р. по 31.03.2008 р. згідно довідки головного управління статистики у Тернопільській області від 29.10.2014 р. № 16/2-276 з розшифровками інших виплат № 16/2-277 від 29.10.2014 р. від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

З цією постановою суду першої інстанції від 03.12.2014 року не погодився відповідач УПФУ в м. Тернополі та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що такі види оплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошові винагороди, індексація зарплати державного службовця не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», як складові частини заробітної плати, а тому не можуть враховуватися в заробіток для обчислення пенсії державному службовцю. Таким чином, вважає апелянт, що немає підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, та індексації зарплати.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 25.04.2008 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

На звернення ОСОБА_1 до УПФУ в м. Тернополі від 29.10.2014 р. про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, відповідачем листом від 31.10.2014 р. № 222/Л-11 у задоволенні такого звернення відмовлено (а.с. 10).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, з врахуванням наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається у відсотковому розмірі суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 04 березня 2014 року (№ 21-3а14), від 16 вересня 2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Матеріалами справи, зокрема довідкою від 29.10.2014 р. № 16/2-276 та довідкою про складові заробітної плати від 29.10.2014 р. № 16/2-277 за період з 01.04.2006 р. по 31.03.2008 р. підтверджено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, входили до складу заробітної плати позивача і з цих виплат здійснено утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 11, 12).

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії державного службовця з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, згідно з поданою довідкою про заробітну плату є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню, починаючи з 29.10.2014 р. - часу звернення до відповідача про перерахунок пенсії.

Суд апеляційної інстанції враховує, що судом першої інстанції при розгляді адміністративного позову, не застосовано встановлений ст. 99 КАС шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач звернулася із позовом до суду 14.11.2014 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду за період до 14.05.2014 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 25.04.2008 року по 13.05.2014 року включно.

У задоволенні позовних вимог за період з 14.05.2014 р. по 28.10.2014 р. включно слід відмовити, оскільки позивач із заявою до відповідача про перерахунок пенсії звернулась 29.10.2014 року.

Крім цього, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача провести перерахунок розміру призначеної пенсії позивачу ОСОБА_1 з включенням грошової винагороди за стаж та суми індексації заробітної плати.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 03.12.2014 року слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог і залишення без розгляду частини позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, а також, що розмір судового збору на час подачі ОСОБА_1 даного адміністративного позову становив 73,08 грн., тому із Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 36,90 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі - задоволити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 25.04.2008 р. по 13.05.2014 р. включно - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця за період з 14.05.2014 р. - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо не включення ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань під час обчислення пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданими довідками про заробітну плату, якими передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 29 жовтня 2014 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 36,90 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.08.2015 року.