Справа № 162/2542/14-а,2-а/162/713/2015
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/3764/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мікули О.І.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

в с т а н о в и в :

25 грудня 2014 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, підвищення до пенсії за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах строку позовної давності по 2 серпня 2014 року з врахуванням проведених виплат.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій як постраждалій 1 категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, у період з 25 червня по 02 серпня 2014 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державну пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком як постраждалій від Чорнобильської катастрофи категорії 1, особі-інваліду ІІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Перерахунок та виплати здійснити з урахуванням проведених виплат з 25 червня по 02 серпня 2014 року включно, виходячи з визначеного частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 25 червня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткову пенсію як постраждалій від Чорнобильської катастрофи категорії 1, інваліду ІІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком. Перерахунок та виплату додаткової пенсії здійснити, виходячи з положень ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням виплачених їй сум. Постанову в межах суми стягнення за один місяць звернено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку з цим, до спірних правовідносин має застосовуватись Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, яка є чинною на даний час. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову - змінити з наступних підстав.

Посвідченням серії НОМЕР_1 виданим Волинською обласною державною адміністрацією 05 березня 2003 року, підтверджується, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Також позивач має 3 групу інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Позивач постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення - смт.АДРЕСА_1 (зворот а.с.2).

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затв. Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 смт.АДРЕСА_1 Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Ст. 9 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Згідно зі ст.50 вказаного Закону особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року N 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Ураховуючи особливості дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VII встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Проте, відповідно до вказаного Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03 серпня 2014 року.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до внесення змін Законом від 31.07.2014 року і яка не обмежувала виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок позивачу пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що при прийнятті постанови судом першої інстанції не вирішено всі вимоги позивача. Зокрема, позивач просив зобов'язати відповідача здійснити доплату до пенсії за проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає, що позов у цій частині необхідно задовольнити, оскільки ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, що є радіоактивно забрудненою територією у зоні добровільного гарантованого відселення, а тому має право на доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру в розмірі двох мінімальних заробітних плат на підставі положень ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, однак вирішив не всі позовні вимоги, що відповідно до п. 1 ст. 201 КАС України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 201, 207, 206, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину постанови Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року у справі № 162/2542/14-а, доповнивши її абзацами:

«Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат на підставі положень ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком з 25 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року з врахуванням проведених виплат».

В решті постанову Любешівського районного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року у справі № 162/2542/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді О.М. Гінда

М.П. Кушнерик