Справа № 817/491/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"19" серпня 2015 р. Справа № 817/491/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров'я України",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров'я України" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" квітня 2015 р. у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров'я України" стягнення витрат ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України" (34400, вул. Енергетиків, б.23, м. Кузнецовськ, Рівненська область, код 33992414) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 63 064 (шістдесят три тисячі шістдесят чотири) грн. 31коп.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами інвентаризації пенсійних справ, проведеної управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську у січні 2015 року, виявлено трьох пенсіонерів, які підпадають під дію ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та включено їх у додаток №8 Інструкції - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали у Державному закладі "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України" (далі - Підприємство).

В силу вимог пп. 1 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року для відповідних платників збору.

Пунктом другим розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01. 2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Згідно із пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Також, відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 даного Закону, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників. А згідно з абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Передбачений п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно, конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року.

Так, згідно з п. 6.1 Інструкції, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), у яких працювали або працюють пенсіонери на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07. 2003 року. А для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01. 2003 року, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію.

Відшкодування роботодавцями витрат на виплату пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, в силу положень абз. 4 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, не здійснюється.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12. 2003 року, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування, відповідно до п. 6.4 Інструкції, визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. А згідно з п. 6.8. даної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що віднесені до списку № 1, списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, працювали фізичні особи, що вийшли на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до вимог п.6.4 Інструкції позивачем було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно якого визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій вказаним особам на рівні 100% та з урахуванням, встановленого п. 6.2. Інструкції, принципу пропорційності стажу роботи.

Згідно представлених суду письмових доказів Підприємством частково сплачено заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - лютий 2015 року в розмірі 12 254,78 грн. (за січень 2015 року по списках №1, №2 в розмірі 9271,08 грн. та за лютий 2015 року по списку № 2 - 2983,70 грн.), що підтверджено копією виписки з банківської установи за 18.02.2015 року (а.с.54).

Проте, Підприємство у строки, визначені п.6.8. Інструкції, іншу частину витрат не відшкодувало. Згідно з поданими документами, судом першої інстанції встановлено, що за ним рахується заборгованість в сумі 63064,31 грн., яку підтверджено відповідними копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, довідками про види та нарахування пенсій. За заявою пенсіонерки ОСОБА_7 здійснено перерахунок пенсії, що підтверджено долученими копіями розпоряджень та заявою про перерахунок пенсії (а.с.74-76).

В ході розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій з'ясували, що пенсійний орган допустив порушення вимог п.6.4 та п.6.8 Інструкції №21-1, що проявилося у не надсиланні повідомлень про призначення пенсій та щорічних повідомлень про нараховані суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Про вказане зазначено і у відповіді на скаргу Підприємства до Департаменту платежів до пенсійної системи та захисту прав застрахованих осіб №33482/03-20 від 03.07.2015 року.

Однак, такі порушення можуть бути підставою для звільнення Підприємства від відповідальності у вигляді штрафних санкцій чи пені за невідшкодування даних сум. Але Підприємство не звільняється від обов'язку відшкодувати понесені витрати у повному обсязі, оскільки такий обов'язок встановлено законом і чинне законодавство не передбачає можливості звільнення страхувальника від обов'язку відшкодування витрат. Інший підхід не буде відповідати критерію пропорційності, визначеному у п.8 ч.3 ст.2 КАС України.

Щодо представлених суду розрахунків розміру виплат, то позивачем вони не оспорювалися, на спростування докази не надавалися.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. А доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров'я України" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області м-н Вараш,25-А,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу: Державний заклад "Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров'я України" вул.Енергетиків,23,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

- ,