Справа № 2а-4520/09/0308
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. Справа № 45948/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерик М.П.

суддів Багрія М.П., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.05.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання незаконною бездіяльності та стягнення грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.03.2009р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати у повному розмірі допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; стягнути з відповідача недоплачену державну соціальну допомогу при народженні першої дитини ОСОБА_2 у сумі 540грн.; стягнути з відповідача недоплачену державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного віку за 12 місяців 2007 року в сумі 4950грн., за 12 місяців 2008 року в сумі 4923грн. та за січень і 18 днів лютого 2009 року в сумі 700,50грн.; стягнути з відповідача суму індексації недоплаченої державної соціальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 за 10 місяців 2006 року, 12 місяців 2007 року, 12 місяців 2008 року, 2 місяці 2009 рокуу розмірі 1853,82грн.; стягнути з відповідача суму індексації недоплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного віку за 12 місяців 2007 року в сумі 5137,02грн., за 12 місяців 2008 року в сумі 5173,49грн. та за січень і 18 днів лютого 2009 року в розмірі 716,98грн.; стягнути з відповідача недоплачену державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за 8 місяців 2008 року в сумі 3461,34грн. та за січень - березень 2009 року в сумі 1281,0грн.; стягнути з відповідача суму індексації недоплаченої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_3 до досягнення нею трирічного віку за 8 місяців 2008 року в сумі 3554,10грн. та за 2 місяці 2009 року в сумі 872,78грн.; зобов»язати відповідача сплачувати з 01.04.2009р. щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»; стягнути судові витрати.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.05.2009р. заявлений позов задоволено частково. Поновлено строк звернення до суду; визнано незаконною бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу у повному розмірі допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку; стягнуто з відповідача недоплачену грошову допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. включно в розмірі 732,98грн. Стягнено з місцевого бюджету м.Луцька в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 07,33грн. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків; нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлений розмір допомог, компенсацій та гарантій всім категоріям громадян, які мають право на їх одержання, при цьому КМ України затверджений механізм надання, порядок та джерела виплати по кожній категорії громадян у межах коштів, передбачених вищевказаним Законом.

Оскільки відповідні видатки, які необхідні для виплати допомоги позивачу, не передбачені встановленим на 2007 рік державним бюджетом, тому відповідач не вправі їх змінювати; виконання постанови суду в частині виплати допомоги без відповідних бюджетних асигнувань буде порушенням Бюджетного кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є матірю малолітнього ОСОБА_2, 18.02.2006р.н. та малолітньої ОСОБА_3, 13.04.2008р.н.; належить до незастрахованих осіб та знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради; перебувала у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивача протягом 09.07.2007р.-31.12.2007р. у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що із субєкта владних повноважень слід стягнути недоплачену суму цієї допомоги за вказаний період із врахуванням розміру, визначеного ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

В частині вимог за 2008р., суд керувався тим, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. положення про нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неконституційними визнані не були, через що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Не підлягає і задоволенню позовна вимога про зобов»язання відповідача в подальшому виплачувати допомогу на дитину в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, оскільки є передчасною.

При цьому, позивачу поновлено строк звернення до суду, оскільки така перебувала у відпустці по догляду за дитиною і не мала змоги звернутись до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було передбачено розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007р., і до 31.12.2007 року включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачу, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Луцької міської ради позивачу протягом 2007 року спірна допомога виплачувалася в розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Згідно з ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому КМ України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2007 рік дію ст.ст.41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Положення п.7 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст.41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р.

Разом з тим, позивачем пропущено річний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції), останньою під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, наполягання відповідача на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до суду, передбачених ст.100 КАС України, відсутність поважних причин на які посилається суд, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги за період 09.07.2007р.-31.12.2007р. включно задоволенню не підлягають за пропуском строку звернення до суду.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення щодо конкретних сум.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів, в цій частині.

Відповідно, не підлягають стягненню і судові витрати.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, 200, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради задоволити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.05.2009р. в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності та стягнення недоплаченої грошової допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. в сумі 732,98грн. - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1, - відмовити. В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: В.М.Багрій

ОСОБА_4