Справа № 821/2919/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2015 р. м. Київ К/800/67217/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівГончар Л. Я.,
Маслія В. І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про скасування вимоги, -

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки від 08 липня 2013 року № Ф-1753 із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 9 776 грн. 75 коп.

Мотивуючи вказаний позов, ОСОБА_4 зазначав, що при нарахуванні та надісланні вказаної вимоги відповідач вийшов за межі своїх повноважень, а у вимозі невірно заповнено графу «прізвище, ім'я, по батькові платника єдиного внеску», а саме: невірно зазначено по-батькові позивача, що унеможливлює її виконання.

Судами встановлено, що органом Пенсійного фонду України направлено на адресу позивача вказану вимогу, сформовану на підставі наявності непогашеної заборгованості з єдиного внеску.

Факт наявності заборгованості позивач не заперечував.

Графа «прізвище, ім'я, по-батькові платника єдиного внеску» вимоги заповнена невірно, допущено помилку в зазначенні по-батькові позивача - замість «ОСОБА_4» зазначено «ОСОБА_4».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року позов задоволено в повному обсязі, визнано протиправною та скасовано вказану вимогу від 08 липня 2013 року № Ф-1753.

Задовольняючи позов у повному обсязі суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем оскаржувану вимогу заповнено з порушенням норм Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, а тому остання є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову: скасовано вимогу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні № Ф-1753 від 08 липня 2013 року про сплату єдиного внеску у сумі 9 776 грн. 75 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком про протиправність спірної вимоги.

Не погоджуючись із рішенням суду першої та рішенням суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову, відповідач звернувся з касаційною скаргою на них, у якій просив їх скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, зауваживши, що у спірній вимозі допущено технічну помилку при зазначенні по-батькові позивача, а врешті реквізити вимоги є вірними.

Позивач заперечень проти касаційної скарги не надав.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Частина четверта цієї ж статті передбачає, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначено Розділом IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція), відповідно до пункту 4.9 якої обчислення єдиного внеску органами Пенсійного фонду здійснюється, зокрема, на підставі звітності, що подається платниками до органів Пенсійного фонду, інформації територіальних органів органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політик, про нараховані суми доходу, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, інформації органів державної податкової служби, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Зі змісту Додатку 5 до Інструкції вбачається, що при формуванні вимоги про сплату недоїмки заповненню, серед іншого, підлягають графи: прізвища, ім'я, по-батькові платника єдиного внеску; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); дата народження платника; місце проживання платника; рахунки в установах банку.

Як вже зазначено, судами встановлено невірне зазначення по-батькові позивача в оскаржуваній вимозі, що й стало підставою для її скасування.

Однак, під час судового розгляду суди обох інстанцій не надали належної оцінки доводам відповідача щодо заповнення належним чином решти реквізитів спірної вимоги та можливості ідентифікувати позивача за такими реквізитами під час виконання вимоги як виконавчого документу, обмежившись формальною оцінкою відсутності такого реквізиту вимоги, як по-батькові платника єдиного внеску.

Без з'ясування зазначених обставин повний захист прав, свобод та інтересів сторін у даних правовідносинах неможливий, а висновок судів є передчасним.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що неповне з'ясування судами фактичних обставин справи призвело до ухвалення судами обох інстанцій рішень, які не відповідають вимогам статті 159 КАС України щодо законності і обґрунтованості, тому рішення судів підлягають скасуванню в повному обсязі, а справа відповідно до правил статті 227 КАС України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції не може встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судових рішеннях.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд -

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: