Справа № 815/4389/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4389/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» до прокуратури Савранського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання відповіді в порядку та строки ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на запит № 124/СП/15 від 05.02.2015 р. про доступ до публічної інформації; зобовязати відповідача надати в належній формі відповідь на вказаний запит про доступ до публічної інформації та направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2015 р. звернувся до прокуратури Савранського району Одеської області із запитом про надання копій звітів прокурора за січень 2012 р. про виконання покладених на нього завдань та доручень. У відповідь листом від 05.02.2015 р. № 124/СП/15 відповідач розяснив про необхідність оплати за друк 90 стор., на яких міститься запитувана інформація. При цьому не зазначена конкретна сума оплати. Зважаючи на порушення відповідачем вимог Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про доступ до публічної інформації», що виразилось у ненаданні запитуваної інформації, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

До суду з'явилася представник позивача, яка позовні вимоги із викладених вище підстав підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. До канцелярії суду надані письмові заперечення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що прокуратура Савранського району є структурним підрозділом прокуратури Одеської області і її фінансування здійснюється централізовано; штатним розписом прокуратури району не передбачено посади спеціаліста з ведення бухгалтерського обліку. Вказаний відділу знаходиться у прокуратурі Одеської області, у зв'язку із чим позивачеві було рекомендовано звернутись до відділу фінансування та бухгалтерського обліку для отримання платіжних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 10.02.2015 р. Голова правління громадської організації «Спілка юристів Одеської області» ОСОБА_1 звернувся до прокурора Савранського району Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_2 із запитом вих. № 124/СП/15 від 05.02.2015 р., в якому, пославшись на ч.5 ст.6 Закону України «Про прокуратуру», ч.2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати копію усіх звітів прокурора Савранського району Одеської області за січень 2012 р. про виконання покладених на нього завдань та доручень. Зазначений лист було отримано відповідачем 17.02.2015 р.

Листом від 17.03.2015 р. № (16-65) 327/вих-15 прокурор Савранського району Одеської області повідомив про результати розгляду вищевказаного запиту та розяснив, що відповідно до ст.21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати копії усіх звітів прокуратури Савранського району за 2012-2013 рр. можливе після звернення позивача до відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Одеської області та оплати за друк 90 стор., на яких міститься запитувана інформація.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені дії прокуратури правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Згідно з ч.5 ст.6 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури України діють гласно, інформують громадськість про стан законності та заходи щодо її зміцнення, оприлюднюють та надають інформацію за запитами відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно (ч.3 ст.21 Закону).

На виконання вимог названого Закону постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 року № 740 (далі - Постанова № 740) затверджено граничні норми витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію.

Пунктом 1 Постанови № 740 встановлено граничні норми витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, зокрема:

- за копіювання або друк документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) встановлено граничну норму витрат не більше ніж 0,1 % мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки;

- за копіювання або друк копій документів формату А3 та більшого розміру (і тому числі двосторонній друк) встановлено граничну норму витрат не більше ніж 0,2 % мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки;

- за копіювання або друк копій документів будь-якого формату, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування тощо (в тому числі двосторонній друк) встановлено граничну норму витрат не більше ніж 0,5 % мінімальної заробітної плати за виготовлення однієї сторінки.

Зі змісту відповіді прокуратури від 17.03.2015 р. № (16-65) 327/вих-15 випливає, що запитувачу інформації необхідно було сплатити кошти за друк матеріалів на 90 арк. згідно Постанови № 740.

З огляду на матеріали справи, позивачем не було виконано вимогу ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не було оплачено фактичні витрати, пов'язані з копіюванням документів на 90 арк. Натомість позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом, обґрунтовуючи останній приписами законодавства, які обумовлюють обовязок розпорядника інформації встановити розмір плати друк запитуваної інформації та зважаючи, що такий розмір відповідачем визначений не був.

Конституційний Суд України в ухвалі від 25 червня 2013 року N 29-у/2013 (Справа N 2-26/2013) зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

Вирішуючи спір, суд враховує, що прокуратура Савранського району є структурним підрозділом прокуратури Одеської області і її фінансування здійснюється централізовано; штатним розписом прокуратури району не передбачено посади спеціаліста з ведення бухгалтерського обліку. Вказаний відділ знаходиться у прокуратурі Одеської області, у зв'язку із чим позивачеві було рекомендовано звернутись до відділу фінансування та бухгалтерського обліку для отримання платіжних документів.

Звертаючись до обставин справи, слід зазначити, що звіти про роботу прокурор складають та підписують особисто районні прокурори на підставі документів та матеріалів первинного обліку згідно з вимогами відповідних інструкцій та подають звітність прокурору вищого рівня у строки, встановлені інструкціями. Відповідач вказав, що звіти про роботу прокурора за січень 2012 р. зберігаються в приміщенні прокуратури Савранського району у номенклатурній справі № 25/1 «Статистичні звіти (щомісячні)».

Таким чином, саме прокуратура району є належним розпорядником зазначеної в запиті № 124/СП/15 інформації, у зв'язку із чим позовна вимога про зобовязання відповідача направити вказаний запит до належного розпорядника є безпідставною. Посилання на відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Одеської області у відповіді від 17.03.2015 р. № (16-65) 327вих-15 було здійснено лише в аспекті оплати витрат на копіювання або друк запитуваної інформації.

В контексті приписів КАС України має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України, охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Однак суд не оминає увагою той факт, що позивачеві достатньо було звернутися до відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Одеської області, яким би було визначено розмір фактичних витрат, та оплатити відповідні витрати, що мало б наслідком в подальшому отримання запитуваної інформації. Отже фактично неможливість реалізації права позивача обумовлена законодавчим обмеженням (щодо сплати фактичних витрат на друк чи копіювання інформації), а не протиправно висунутими вимогами розпорядника інформації.

Слід зазначити, що формулювання розміру фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах Постанови № 740. Зазначена норма є бланкетною, тому не зобовязує розпорядника інформації проводити обрахування та визначати конкретний розмір суми коштів. В даному ж випадку, розпорядником інформації було повідомлено запитувача про необхідність сплати відповідного обсягу коштів за конкретний обсяг друкованих матеріалів, що не утворювало складнощів при визначенні відповідної суми, з урахуванням приписів ст.21 Закону та Положення № 740. На виконання відповідних розрахунків уповноважений відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Одеської області, який надає конкретний розрахунок та реквізити для сплати, про що було доведено запитувачу у відповіді на запит.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» до прокуратури Савранського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Завальнюк