Справа № 347/2359/14-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/11710/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі, ОСОБА_2 «Джурівський завод «Ватра» про визнання незаконними дій щодо не призначення пільгової пенсії та визнання дій посадових осіб протиправними у затягуванні та невидачі ними пільгової довідки, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.09.2014р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому з врахуванням уточнення позову, просить визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Косівському районі щодо не призначення пільгової пенсії і зобов»язати призначити пільгову пенсію та про визнання дій посадових осіб ОСОБА_2 «Джурівський завод «Ватра» протиправними у затягуванні та невидачі ними пільгової довідки.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 20.02.1984 року була прийнята на роботу в Джурівський хімзавод робітницею крейди крейдяного цеху на підставі на наказу №12 від 22.02.1984 року, а з 04.05.1985 року була переведена в керамічний цех рисувальницею керамічних виробів. З 01.12.1988р., в зв'язку з переходом на нові умови праці, професія рисувальниці була змінена на ангобіровщицю. З 01.03.1992р. ОСОБА_1 була звільнена по переводу на Кутський завод "Керамік" згідно наказу №219 від 17.02.1992р. і на другий же день була прийнята на цю ж саму роботу, де працювала ангобіровщицею до 03.06.1996 року, після чого, згідно наказу №1/7 від 03.06.1996р. була переведена на посаду завскладом, що підтверджується записами в трудовій книжці. З 04.01.2002 року по 19.08.2004 року знову працювала ангобіровщицею в керамічному цеху. Професія ангобіровщиці відноситься до професії, коли робітник працює у важких і шкідливих умовах праці і має право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. У січні 2014 року вона звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі для пизначення пільгової пенсії, однак в цьому було відмовлено, посилаючись на те, що немає документів, що підтверджують переведення на роботу з неповним робочим днем, атестацію робочих місць, наказ №32 від 04.05.1985 року, наказ № 2/185 від 01.12.1998 року з ЗАТ Кутський завод "Керамік", немає пільгової довідки із ОСОБА_2 «Джурівський завод «ВАТРА».

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржила позивач, яка покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що згідно Списку №1, Розділу XVIII, підрозділу 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, професія ангобіровщика цехів підприємств відноситься до тих, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.

Крім того, професія ангобіровщика - робота із шкідливими і важкими умовами праці, які відносяться до Списку №2, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

Посилання управління Пенсійного фонду України у Косівському районі Івано-

Франківської області на необхідність надання уточнюючої довідки не грунтується на законі, а повідомлення суду представником відповідача ОСОБА_2 «Джурівський завод "Ватра" про те, що на підприємстві не проводились атестації робочих місць не може позбавити надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що вона не зверталась до ОСОБА_2 «Джурівський завод "Ватра" про видачу уточнюючої довідки, то підтверджуючі документи про направлення таких звернень містяться у додатках до адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи та ксерокопії трудової книжки позивачки позивачка вбачається, що така працювала на посаді рисувальниці та в зв'язку з переходом на нові умови оплати праці була переведена на посаду ангобіровщиці Джурівський хімзавод, а вподальшому і Кутський завод "Керамік", де переведена на посаду завскладом (а.с.5, 9, 10, 12, 15)

Відмовляючи в задоволені позову до пенсійного органу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються особам, які до 01.01.1992 року працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством, відповідно до вимог, встановлених цим законодавством. При цьому, не вимагається наявність атестації робочих місць за умовами праці, оскільки порядок її проведення в Україні введено в дію з 1992 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки з архівної довідки від 30.10.2012р. №92 вбачається, що відомості про переведення на роботу з неповним робочим днем, іншу посаду, атестацію робочих місць, а з наказу №2/185 від 01.12.1988 року - ЗАТ Кутський завод «Керамік» в комунальній установі «Трудовий архів Косівського району» відсутні і на зберігання не поступали.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Робітники, професії і посади яких передбачені в Списку №1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідає умовам ( показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях.

Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації (п.9 Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 № 442).

Відповідно до ст.13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Згідно з нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пільгове пенсійне забезпечення мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій (роз'яснення Міністерства праці від 10.05.1994 №01-3/406-02-2 та № 06-1649).

Оскільки запис в трудовій книжці не містить відомостей щодо наявності умов, визначених вищенаведеною нормою (повний робочий день), органи Пенсійного фонду України для призначення пенсії відповідно до ст. 13 та ст.100 згаданого Закону приймають уточнюючі довідки підприємств та організацій, що відповідає вимогам п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачкою не представлено, як суду першої так і апеляційної інстанції, доказів її звернення із заявою до пенсійного органу про призначення їй пільгової пенсії, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення " і Пенсійним фондом України в Косівському районі прийнято рішення про відмову у призначенні їй вказаної пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову про визнання дій посадових осіб ОСОБА_2 «Джурівський завод «Ватра» протиправними у затягуванні та невидачі ними пільгової довідки, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

А тому постанова суду першої інстанції в цій частині вимог підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо вимог про визнання дій посадових осіб ОСОБА_2 «Джурівський завод «Ватра» протиправними у затягуванні та невидачі ними пільгової довідки.

Дані вимог підлягають розгляду в порядку ст.15 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1, 4 ч.1 ст.198, ст.200, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014р. по справі №347/2359/14-а скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання дій посадових осіб ОСОБА_2 «Джурівський завод «Ватра» протиправними у затягуванні та невидачі ними пільгової довідки та провадження у справі в цій частині вимог закрити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

ОСОБА_3