Справа № 279/8449/15-а
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Волкової Н.Я., з секретарем Прокопчук І.В.,Ю за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Коростені та Коростенському районі про визнання дій неправомірними, зобовязання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому зазначив, що з 06.09.1985 року по 16.09.2014 року працював на підприємстві Вагонне депо м.Коростень. В звязку з тим, що працював на посаді слюсар-ремонтник, оглядач-ремонтник, робота на якій віднесена до шкідливої, 24.11.2014 року він звернувся до відповідача з заявою, щодо перерахунку його пенсії з врахуванням загального стажу роботи 36 р. 4 міс. 8 днів. 10.12.2014 року відповідачем йому було відмовлено в перерахунку пенсії в звязку з тим, що зарахування роботи на вищевказаних посадах до шкідливих робіт за Списком №2 Постанови №36 від 16.01.2003 року, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах не передбачено.

Вважає таку відмову неправомірною, оскільки відповідачем неправомірно було відмовлено в зарахуванні в стаж роботи його роботу на посадах, яка дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Просив визнати дії відповідача щодо незарахування до трудового стажу роботи на посаді слюсар-ремонтник, оглядач-ремонтник вагонів на пільгових умовах за вислугу років в період з 06.09.1985 року по 31.03.2013 року і з 01.04.2013 року по 15.09.2014 року неправомірними, зобовязати відповідача зарахувати стаж роботи з 06.09.1985 року по 16.09.2014 року як стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугу років, зобовязати відповідача нарахувати на виплатити пенсію за віком на пільговий умовах за вислугу років з 01.10.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що звертався з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Отримувати пенсію за списком №2 він не бажав, а бажав отримувати пенсію за вислугу років. Безпосередньо з заявою про перехід на пенсію за вислугу років він не звертався, звертався з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах, однак вважає, що відповідач йому відмовив неправомірно, оскільки він працював на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років. Йому було запропоновано надати певні документи, що він і зробив, однак йому було відмовлено. Чітко пояснити, з якими саме вимогами він звертався до відповідача та в чому полягає неправомірність його дій, не зміг. Вважає, що відповідач самостійно вирішив, що він бажав отримувати пенсію на пільгових умовах. На пропозицію представника відповідача звернутися до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії за вислугу років відмовився.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що відповідач не звертався з заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років, тому відсутні підстави вважати дії відповідача неправомірними. Позивач в 52 роки вийшов на пенсію за віком, оскільки продовжував працювати. В даний час він звільнився, тому може звернутись з заявою про отримання на пенсії за вислугу років, однак розмір цих пенсій однаковий. Своє право на отримання пенсії позивач реалізував, пенсія йому призначена та виплачується.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи №210, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо отримання пенсії, право на яку має позивач.

Види пенсій, порядок їх призначення та нарахування регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами (далі: Закон).

Відповідно до статті 1 Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Види державних пенсій визначено статтею 2 Закону: за віком; по інвалід- ності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку (ст.6 Закону). Особи, які мають право на пенсію на пільгових умовах визначені у статті 13 Закону.

Статтями 19 та 21 Закону визначені розміри пенсії за віком та надбавки до неї.

Підстави пенсійного забезпечення за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст.51 Закону). Перелік таких працівників передбачений ст.52 Закону. Пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього

Закону для пенсій за віком, що прямо передбачено ст.53 Закону. Зазначена норма безпосередньо встановлює, що розміри пенсії за віком та пенсії за вислугу років обраховуються ідентично.

Позивач вважає, згідно позовної заяви, неправомірною відмову відповідача в незарахуванні до його трудового стажу робіт на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, оскільки робота на посадах, на яких він працював в період з 06.09.1985 року по 15.09.2014 року, відповідно до Списку професій і посад, затверджених Постановою КМУ від 12.10.1992 року №583, дають йому право на отримання пенсії за вислугу років. Просив зобовязати відповідача зарахувати вище вказаний стаж як стаж, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за вислугу років, та нараховувати і виплачувати йому пенсію за вислугу років з 01.10.2014 року.

В судовому засіданні позивач зазначав, що вважає неправомірною відмову відповідача в переведенні його на пенсію за вислугу років.

Свої вимоги обґрунтовує відповіддю відповідача від 10.12.2014 року №12803/02 на його звернення від 24.11.2014 року.

Згідно звернення позивача до відповідача від 24.11.2014 року, він повідомив відповідача про звільнення з роботи та просив здійснити перерахунок його пенсії, враховуючи загальний стаж роботи, середню заробітну плату, положення ст.6 Закону України «Про охорону праці» (Права працівників на охорону праці під час роботи), його роботу на посадах зі шкідливими умовами, вважав, що новий розмір його пенсії має становити 3369,60 грн.. Вимоги про переведення на інший вид пенсії вказана заява не містить. Основною вимогою була вимога про перерахунок розміру пенсії. Як в позовній заяві, так і в судовому засіданні позивач не зазначав, що неправомірність дій відповідача полягає в тому, що невірно було обраховано саме розмір пенсії за його зверненням від 24.11.2014 року.

Відповідач розяснив позивачеві, яким чином було визначено розмір його пенсії з врахуванням трудового стажу та, враховуючи зміст його звернення, з якого вбачалось, що він вважав свою роботу на посаді оглядача-ремонтника вагонів роботою зі шкідливими умовами праці, розяснив, що робота на вказаній посаді не віднесена до роботи зі шкідливими умовами, зайнятість на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки не передбачена Списом №2 постанови КМУ від 16.01.2003 року №36. Дана відповідь не містить відмови відповідача врахувати стаж роботи позивача на посаді оглядача-ремонтника вагонів при проведені перерахунку розміру його пенсії відповідно до поданої заяви. Неправильне визначення відповідачем розміру пенсії предметом даного судового розгляду не являлось, оскільки таку вимогу позивач не заявляв.

Відповідно до ст.71,ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, позивачем не доведені, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.6,9,11,12,158-163 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після закінчення апеляційного розгляду справи, якщо її не скасовано.

Суддя : підпис :

Копія згідно оригіналу : суддя :

Текст повної постанови виготовлено 20.08.2015 року