Справа № 804/6145/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2015 р. м. Київ К/800/41421/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Маринчак Н.Є.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Інспекція)

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014

у справі № 804/6145/13-а

за позовом приватного підприємства "Укрспецстройремонт" (далі - Підприємство)

до Інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.04.2013 № та № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014, позов задоволено. Названі судові акти мотивовані наявністю у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження фактичного виконання операцій з поставки Підприємству підрядних робіт у рамках взаємовідносин з приватними підприємством «Транс-Атлантіка Сервіс».

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що установлені оперативно-слідчими заходами обставини щодо діяльності спірного постачальника виключають можливість виконання ним своїх договірних зобов'язань з поставки підрядних робіт позивачеві; також заявник наполягає на тому, що позивач не проявив належного ступеню обережності при виборі названого ділового партнера.

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство посилається на правильність та обґрунтованість висновків попередніх судових інстанцій та просить залишити оскаржувані судові акти без змін, а скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що Інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах та взаєморозрахунках з приватним підприємством «Спецтанкострой», товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта», приватним підприємством «АТМ», товариством з обмеженою відповідальністю «ВК Віконні системи», товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика М», приватним підприємством «Екоскан Сервіс», товариством з обмеженою відповідальністю «Ліга», товариством з обмеженою відповідальністю «Ангстрем Континенталь», товариством з обмеженою відповідальністю «Дидактика», товариством з обмеженою відповідальністю «Лігран», товариством з обмеженою відповідальністю «Ферріт Д», товариством з обмеженою відповідальністю «Матадор», товариством з обмеженою відповідальністю «Ривс», товариством з обмеженою відповідальністю «Старт Д», товариством з обмеженою відповідальністю «Супутник», приватним підприємством «Транс-Атлантика Сервіс», приватним підприємством «Мегіур», товариством з обмеженою відповідальністю «Техніка» за період з 01.01.2010 по 31.01.2013.

За наслідками цієї перевірки відповідачем складено акт від 01.04.2013 № 2577/117/22.3-35594589 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.04.2013 № , за яким Підприємству визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 248 240 грн. за основним платежем та 62060 грн. за штрафними санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 15.04.2013 № про збільшення платникові грошового зобов'язання з ПДВ на 236 419 грн. за основним платежем із нарахуванням 59105 грн. штрафних санкцій.

Підставою для цих донарахувань стало невизнання податковим органом права платника на формування витрат та податкового кредиту за операціями з придбання підрядних робіт у приватного підприємства «Транс-Атлантика Сервіс» з посиланням на нереальний характер цих операцій.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.3 цієї ж статті ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з класифікацією витрат, наведеною у статті 138 ПК, витрати на придбання підрядних робіт належать до категорії витрат операційної діяльності, Ці враховуються для визначення об'єкта оподаткування того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (пункт 138.4) та визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2).

Аналізовані законодавчі положення пов'язують податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість на суму понесених витрат (у тому числі по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг)) з реальним виконанням господарської операції та з наявністю первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі її виконання.

При цьому реальність операції визначається не лише фактичною наявністю активу (товару, результату виконаної роботи, наданої послуги), але й реальністю виконання поставки саме задекларованим контрагентом, тобто наявністю прямого зв'язку з конкретним, заявленим постачальником; наведене зумовлює обов'язок платника належним чином довести реальне виконання господарської операції конкретним платником.

У справі, що перевіряється, висновок судів про підтвердженість реального характеру виконання операцій з поставки приватним підприємством «Транс-Атлантика Сервіс» підрядних робіт позивачеві мотивований посиланням на подані позивачем договори підряду, акти виконаних робіт, податкові накладні та платіжні доручення, які, за висновком судів, оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства та містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Таким чином, при вирішенні даного спору суди обмежилися перевіркою формального дотримання платником податкового законодавства без надання будь-якої правової оцінки доводам Інспекції про відсутність у цього постачальника об'єктивної можливості виконати підрядні роботи у задекларованих обсягах в силу браку необхідних ресурсів (основних фондів, виробничих активів, транспортних засобів, робочого персоналу тощо), неперебування приватного підприємства «Транс-Атлантика Сервіс» за місцезнаходженням, та подальше (майже через декілька місяців після виконання цих операцій) банкрутство цього контрагента.

Наведені доводи Інспекції з урахуванням вищевикладених правил формування податкового кредиту та витрат у податковому обліку платника вимагали ретельну перевірку судами дійсного руху активів у процесі виконання розглядуваних операцій.

Так, предметом укладених позивачем та приватним підприємством «Транс-Атлантика Сервіс» договорів підряду визначено виконання цим постачальником робіт з модернізації, поточного та капітального ремонту обладнання у цехах товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський трубний завод», публічного акціонерного товариства «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерапайп НТЗ», публічного акціонерного товариства «ДМКД», товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп НИКО ТЬЮБ».

А відтак судам слід було встановити фактичних виконавців розглядуваних робіт, перевірити їх зв'язок з приватним підприємством «Транс-Атлантика Сервіс» (встановивши, зокрема, хто саме залучав цих осіб до виконання розглядуваних робіт, підстави такого залучення, порядок проведення розрахунків з цими особами), яким чином забезпечувався допуск цих осіб до цехів фактичних замовників для виконання розглядуваних робіт тощо.

Судами слід було перевірити і фактори, яким керувався платник при виборі названого контрагента, у світлі реальності виконання спірних операцій. За звичаями ділового обороту рішенню замовника про залучення підрядника передує аналіз ринку будівельних робіт; при цьому враховується ділова репутація, професійний досвід, рівень цін, унікальність компанії тощо. А відтак судам слід було встановити, якими критеріями керувався позивач при виборі зазначеного підрядника, чи було здійснено позивачем заходи розумної обережності при виборі приватного підприємства «Транс-Атлантика Сервіс» контрагентом.

Слід зазначити, що без встановлення усіх вказаних обставин факт подальшої поставки позивачем спірних підрядних робіт третім особам також не може підтверджувати реальне виконання спірних операцій між позивачем та приватним підприємством «Транс-Атлантика Сервіс», позаяк може свідчити про виконання цих робіт самим Підприємством, у тому числі шляхом залучення фізичних осіб без укладення договірних відносин з проведенням неофіційних виплат.

Ухилення судами від перевірки та надання правової оцінки обставин справи, що входять до предмета доказування у справі, свідчить про недотримання судами вимог процесуального закону щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, у тому числі з виявленням та витребуванням доказів з власної ініціативи, та вимагає скасування прийнятих у справі судових актів з направленням останньої на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків шляхом дослідження усіх обставин, зазначених у цій ухвалі.

З урахуванням викладного, керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2014 у справі № 804/6145/13-а скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
Н.Є. Маринчак