Справа № 335/7610/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7610/15-а 2-а/335/176/2015
(в порядку скороченого провадження)
19 серпня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Апаллонової Ю.В. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -
04.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про утримання частини призначеної на законних підставах пенсії з 01.04.2015 року протиправним та скасувати, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя поновити виплати пенсії з 01.04.2015 року у призначеному розмірі 1610 грн., стягнути з Управління Пенсійного фонду України суму недоотриманої пенсії за період з квітня по липень 2015 рок у розмірі 748 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що перебуває з липня 2008 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком у розмірі 1610 грн., призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії продовжує працювати.
З квітня 2015 року з її пенсії щомісячно утримується 187 грн, внаслідок чого вона отримує пенсію у розмірі 1423 грн.
Вважає дії УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо позбавлення її належної суми пенсії, є неправомірними, та такими, що порушують її права та законні інтереси.
В наданий судом строк відповідач подав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, щощо при виплаті пенсії позивачу УПФУ діє на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Конституція України гарантує громадянам отримання пенсії. При цьому, порядок призначення, визначення розміру та виплати пенсії регулюється спеціальним Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який прийнятий на підставі Конституціх і їй не суперечить. 01.04.2015р. набрав чинності Закон України №213 від 02.03.2015р., яким внесені зміни до вищевказаного Закону. Так, у відповідності до абз.3 ст.1 Закону України №213тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Оскільки позивачка станом на 01.04.2015р. і до теперішнього часу працює і розмір призначеної їй пенсії становить понад 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1423,50грн), тому відповідач правомірно зменшив їй розмір виплачуваної пенсії до 85%. В даному випадку відповідач діє у відповідності до Закону, який є чинним, неконституційним не визнаний. Позивачка не була позбавлена права на пенсію, їй лише обмежений її розмір, що практикою Європейського суду з прав людини визнається допустим. Вважає дії УПФУ правомірними і просить в задоволенні позову відмовити.
Матеріали, які наявні у справі є достатніми для всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, а тому, у відповідності дост. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Судом встановлено, що Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з липня 2008 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком у розмірі 1610 грн., призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії і до теперішнього часу вона продовжує працювати, що сторонами не оспорюються.
З 01.04.2015р. розмір призначеної позивачу пенсії склав 1610 грн. щомісячно, однак фактично виплачується пенсія в розмірі 1423 грн., що становить 85% від розміру призначеної пенсії (1610грн:100%х85%).
24.07.2015р. позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою щодо зясування причин зменшення розміру отримуваної пенсії та проведення доплати недоотримуваної пенсії з 01.04.2015р..
Листом від 27.07.2015р. відповідач повідомив позивача, що тимчасово в період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р. виплата пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у період роботи пенсія виплачується в розмірі 85% призначеного розміру, але не менше 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. Оскільки позивач продовжує працювати, пенсія виплачується їй в розмірі 85% правомірно.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ст.19 Конституції Українипередбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цієї Конституції, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно ст. 46Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.
02.03.2015р. було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р., який набрав чинності з 01.04.2015р.
Вказаним Законом (пп.2 п.12 розділу 1) внесені зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно яких:
Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:
у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", Про державну службу", "Про прокуратуру",;Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;
у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Крім того, згідно п.2 розділу 3 «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.
Проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, оцінивши обставини даної справи, суд вважає, що при виплаті позивачу пенсії з 01.04.2015р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України, зокрема Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р., яким передбачено зменшення розміру виплачуваної пенсії працюючим пенсіонерам до 85% від раніш призначеного розміру, якщо розмір пенсії перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Сторонами не оспорюється, що позивач після призначення їй пенсії і до теперішнього часу працює, розмір призначеної їй пенсії з 01.04.2015р. становить 1610 грн., що перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015рік» для осіб, які втратили працездатність ((1610грн:100%х85%.), тому суд вважає, що до неї правомірно підлягають застосуванню вищевказані вимоги закону.
При цьому, суд звертає увагу, що вирішення питання відповідності норм Законів України Конституції України не є повноваженнями судів загальної юрисдикції, а є виключною компетенцією Конституційного Суду України.
На даний момент Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р. неконституційним не визнаний, тобто є чинним і підлягає застосуванню.
Таким чином, підстав для визнання неправомірними дій та рішення відповідача про виплату позивачу пенсії з 01.04.2015р. в розмірі 85% призначеної пенсії, зобовязання відповідача поновити виплату пенсії, стягнення недоотриманої пенсії, суд не знаходить
На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст.19,22,46 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із відповідними змінами та доповненнями, ст..2,7-11,159-163,167 КАС України, суд
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 19.08.2015р.

Суддя Ю.В. Апаллонова