Справа № 2-а-4136/11
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________________________
Справа № 2а-4136/11року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба, розглянувши у скороченому порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Оболонського району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобов'язання чинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить, зобов'язати відповідачів провести перерахунок та виплату йому, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 49, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність -за період з 23.05.1995 року по момент винесення рішення з урахуванням проведених виплат; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Оболонської у м. Києві РДА здійснити перерахунок, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат -виплату щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії в розумінні Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"і має право на пільги, передбачені цим Законом. Разом з тим, розмір призначеної позивачу, як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС І-ої категорії, додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення не відповідає чинному законодавству України, чим порушує права позивача, які гарантовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та Конституцією України.

01.08.2011 р. судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі в межах шестимісячного строку для звернення з позовом до адміністративного суду.

Відповідачі копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримали. Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації надало письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, письмових заперечень від інших відповідачів до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 3 групи, захворювання, пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

В силу ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам, віднесеним до категорії І, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції Закону України від 06.06.1996 року) особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачу повинні застосовуватись норми ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"щодо розмірів виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а саме - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Тому Управління Пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Києва повинно було нараховувати та здійснювати позивачу виплату пенсій у вищевказаних розмірах.

Що стосується обчислення додаткової пенсії, то відповідно до статті 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", під час визначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування повинна братись мінімальна пенсія за віком.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіка 25 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якого випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, на думку суду не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону №796-ХІІ в редакції Закону України від 06.06.1996 року № 230/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Крім того, відповідно до п. 4 розділу VII Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"від 23.12.2010 року, який набрав чинності 20.06.2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вказаних положень Закону Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року прийнято постанову № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року, якою визначено порядок та розміри виплат, передбачених нормами та положеннями ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позовні вимоги підлягають до задоволення лише по 22.07.2011 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідачів у проведенні такого перерахунку, визначеного законом, є протиправною, а заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення за період з 08.01.2011 року по 22 липня 2011 року.

Суд також приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Статтею 87 КАС України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Як вбачається з акта приймання-передавання послуг та квитанції, позивач сплатив виконавцеві товариству з обмеженою відповідальністю "Надія"500,00 грн. в якості оплати за правову допомогу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави"від 27.04.2006 року №590 граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Якщо компенсація сплачується за рахунок держави граничний розмір таких витрат не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5% розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день. У довідці, виданій товариством з обмеженою відповідальністю "Надія"вказано, що на надання правової допомоги позивачу було витрачено п'ять годин, проте якими доказами підтверджується витрата такої кількості годин на правову допомогу не зазначено. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі ст. 22 Конституції України, ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186, 256 КАС України, ст.ст.48, 49, 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково;

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Київ провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Оболонському районі м. Київ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 08 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, за виключенням виплаченого підвищення за вказаний період.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Оболонського району у м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат - за 2011 рік з урахуванням проведеної виплати.

Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі перерахунку, проведеного Управлінням праці та соціального захисту населення в Оболонському районі м. Києва, здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат - за 2011 рік, з урахуванням проведеної виплати;

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Диба

26.10.2011 Справа № 2-а-4136/11