Справа № 826/10156/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 серпня 2015 року м. Київ № 826/10156/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Качура І.А., при секретарі судового засідання Борисовій Т.М., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі

за позовомОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України, Київської міської митниці ДФС України,
проскасування рішення, поновлення на роботі
за участю представників сторін:

пр-к позивача, ОСОБА_2,, від 22.07.15,

пр-к відповідача1, ОСОБА_3, довіреність № 99-99-10-17/43, від 06.07.15,

пр-к відповідача2, ОСОБА_4, довіреність № 508/9/26-70-10-01, від 05.02.15,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці ДФС України, в якому просив:

- поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування Наказу Державної митної служби від 28.04.2011 року № 918-к в частині припинення мого перебування на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст.17, п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу»; - визнати протиправними та скасувати Наказ Державної митної служби від 28.04.2011 року № 918-к в частині припинення мого перебування на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст.17, п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу»; - поновити ОСОБА_1, на посаді начальника митного поста, яка аналогічна в даний час у Державній фіскальній службі України, враховуючи реорганізацію Державної митної служби України; - видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення позивача Наказом Державної митної служби від 28.04.2011 року № 918-к про припинення мого перебування на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст.17, п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2015р. відкрито провадження по справі №826/10156/15 та призначено до судового розгляду у попередньому судовому засіданні.

У попередньому судовому засіданні 23.07.2015р. представником відповідача2 заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропущення встановленого строку звернення до суду.

З метою отримання додаткових доказів від відповідача та надання позивачеві часу для ознайомлення з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду та подання відповідних пояснень, 23.07.2015р. судом було відкладено розгляд справи на 11.08.2015р.

У попередньому судовому засіданні 11.08.2015р. суд повернувся до розгляду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача2 зазначив, що позивачем пропущено встановлений місячний строк оскарження рішень щодо звільнення з публічної служби без поважних причин, з огляду про що позов просив залишити без розгляду.

Представник відповідача1 підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечувала з мотивів необґрунтованості та зазначила, що про порушення прав та законних інтересів, її довірителю стало відомо лише після отримання листа відповідача № 4127/3/99-99-04-03-02-14 від 30.04.2015 року, відтак причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

Дослідивши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду справи та поданими документами, з доводами викладеними позивачем у позовній заяві на обґрунтування причин пропущення встановленого строку звернення до суду, суд приходить до наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, позивач Наказом ДМС України №328-К від 02.03.2011 року був призначений на посаду начальника митного поста «Дніпровський» Київської регіональної митниці.

Наказом Державної митної служби від 28.04.2011 року № 918-к було припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державних службовців, відповідно до вимог ст.17, п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу».

Як зазначає позивач про існування наказу № 918-к від 28.04.2011 року йому стало відомо лише 30.04.2015 року. Такі доводи позивача спростовані наступним.

Згідно КП "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа №2а-7786/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Голови Державної митної служби України Калєтник Ігоря Григоровича про визнання протиправними дій, скасування наказів (Ухвалою Окружного адміністративного суду від 03.06.2011 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-7786/11/2670).

Як вбачається з долученої до клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, копії позовної заяви, в межах справи №2а-7786/11/2670, позивач просив: - визнати протиправними дії голови Державної митної служби України Калетника І.Г. щодо видачі наказу № 919-к від 28 квітня 2011 року; - зобов'язати відповідачів 1 та 2 наказ № 918-к від 28 квітня 2011 року голови Державної митної служби України Калетника І.Г. та наказ №313-к від 29 квітня 2011 року - скасувати, як такий, що суперечить закону; - зобов'язати Державну митну службу України поновити ОСОБА_1 на державній митній службі в митних органах України на посаді начальника митного поста «Дніпровський» Київської регіональної митниці з 29 квітня 2011 року.

Поряд з цим, у абзаці першому вказаної позовної заяви вбачається, що "Рекомендованим листом №40/1-15/5286 від 29 квітня 2011 року повідомлено, що наказом № 918-к від 28 квітня 2011 року голови Державної митної служби України Калетника І.Г. припинено з 29 квітня2011 року - перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, а наказом начальника Київської регіональної митниці від 9 квітня 2011 року № 313-к позивача звільнено з посади начальника митного поста « Дніпровський» Київської регіональної митниці.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином доводи позивача про необізнаність щодо припинення його перебування на державній службі згідно наказу № 918-к від 28 квітня 2011 року до 30.04.2015 року спростовані належними доказами.

Судом встановлено, що позивачу про його звільнення та підстави його звільнення з займаної посади були достовірно відомі ще в травні 2011 року, тоді ж він і скористався правом на судове оскарження наказів ДМС України № 918-к від 28.04.2011 року та № 313-к від 29.04.2011 року.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, суд зазнає наступне.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, до публічної служби у встановлених випадках відноситься державна служба. Так, за змістом статті 1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів. Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та і функцій держави, оплачується з державних коштів.

Згідно ст. 407 Митного кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання.

Статтею 408 МК України визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Таким чином, до моменту звільнення, позивач перебував на державній службі у Київській регіональній митниці.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено на тій підставі, що пропущено строк звернення.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

В той час, як поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як вже зазначалось судом, єдиним обґрунтуванням поважності причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, позивачем вказано факт необізнаності про існування Наказу Державної митної служби від 28.04.2011 року № 918-к, який у межах судового розгляду справи спростований первісним зверненням до суду з позовом про оскарження рішення про звільнення ще 2011році.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про неповажність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, а відтак і відсутність правових підстав для поновлення строку звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пунктом 9 частини 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У матеріалах справи відсутні докази поважності причин пропущення встановленого місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити.

2. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України ,Київської міської митниці ДФС України про скасування рішення, поновлення на роботі.

3. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур