Справа № 804/393/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 рокусправа № 804/393/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю представників позивача Медведєва К.І., Кукурузи В.Ю., представника відповідача Калугіної А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № 804/393/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20042 від 17.06.2014 р. та визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару № 110010000/2014/600077/1 від 17.06.2014 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам по справі, у зв'язку із чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність у митного органу підстав для сумніву у заявленій декларантом митній вартості товару за ціною контракту, оскільки позивачем було подано повний пакет необхідних документів, які не містили в собі розбіжностей і містили всі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості. Всі розбіжності, на які вказав митний орган, були надумані, але для їх усунення позивач надавав додаткові документи, які не були прийняті відповідачем до уваги, що і потягло прийняття протиправних рішень. При цьому зауваження митниці стосувалися організації транспортування товару, в той час як за умовами контракту постачання товару здійснювалось за умовами DAP-станція Правда Придніпровської залізниці, тобто всі витрати на перевезення були включені у вартість товару і здійснювались постачальником. Також апелянт звернув увагу, що застосувавши резервний метод 2-ґ, відповідач прийняв митну вартість товару за митними деклараціями, по яким суттєво розрізнялися хімічні властивості товару та країна імпортера, що впливає на вміст транспортної складової у вартості товару.

Представники позивача в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 28.01.2014 р. позивачем укладено зовнішньоекономічний контракт №14-0157-12 з «INVERELL LIMITED», Нікосія, Кіпр, згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити покупцю поставку вогнетривкої продукції на умов DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці, а покупець зобов'язався прийняти вогнетривку продукцію на умовах, зазначених у додатках до контракту.

На підставі контракту та згідно додатків № 5 від 03.04.2014 та №6 29.04.2014 р. продавець постачає на митну територію України на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці товар, а саме:

- Kumacar 10GR E7 з вмістом MgO - 96%, CaO - 2% у кількості 76,270 тонн,

- Kumacar 10GR E10 з вмістом MgO - 96,5%, CaO - 1,5% С - 8,00% у кількості 26,890 тонн,

- Kumacar 15GR E10 з вмістом MgO - 96,50%, CaO - 1,50%, С - 13,00% у кількості 87,585 тонн,

- Kumacar 5GR E5 з вмістом MgO - 96,5%, CaO - 1,8%, С - 5,00% у кількості 32,500 тонн

- Kumal 7 CER з вмістом Al2O3- 90,30%, MgO - 8,0%, CaO - 0,20%, SiO2 - 0,5% у кількості 9,010 тонн.

- Kumtun M65 з вмістом MgO - min. 65 %, Al2O3 - 3% max, CaO - 2,30% max, SiO2 - 24% max, Fe2O3 - 5% max у кількості 20,000 тонн.

Додатками № 5 від 03.04.2014 р. та № 6 від 29.04.2014 до зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 №14-0157-12 визначено 100% оплату вартості поставленого товару протягом 10 днів з дати поставки.

Відповідно до п.2.1 п.2 Контракту від 28.01.2014 р. №14-0157-12 ціна на товар узгоджується в кожному окремому Додатку (Специфікації) або Доповненні до контракту, які є його невіжємною частиною, і фіксується в доларах США та/або Євро.

Відповідно п.3.3 зазначеного зовнішньоекономічного контракту, датою поставки при поставці залізничним транспортом вважається дата календарного штемпеля ст. Правда Придніпровської залізниці на залізничній накладній. За відомостями залізничних накладних від 11.06.2014 №47054903, №47054929, від 12.06.2014 №47096078, №47096086 - дата календарного штемпеля ст. Правда Придніпровської залізниці - 14.06.2014.

Пунктами 3.6-3.7 контракту сторони обумовили, що вартість упаковки і маркування входять до вартості товару.

16.06.2014 позивач шляхом подання митної декларації №110010000/2014/020848 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару, а саме: «невипалена цегла, що містить магнезит, для футерування ковшу в сталеливарному виробництві марок: KUMACAR 10GR Е7 - 76, 270т; KUMACAR 5GR Е5 - 32,5т;» «невипалена цегла алюмінієво-магнієво-вуглецева, для футерування ковшу в сталеливарному виробництві марки: KUMAL 7 CER - 9, 010т», «вогнетривка суміш марки Kumtun М-65 - 20т». Митна вартість товару була заявлена за основним методом - за ціною договору.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем до митної декларації надано зовнішньоекономічний контракт №14-0157-12 від 28.01.2014 р. з «INVERELL LIMITED» з додатками № 5 від 03.04.2014 та №6 29.04.2014 р., дилерську угоду від 11.03.2010 між виробником «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», Туреччина та дилером «INVERELL LIMITED», Кіпр, калькуляція собівартості виробника від29.05.2014 р. № 0568, прас-лист виробника для продавця компанії «INVERELL LIMITED» на умовах FOB - порт Gemlik, Туреччина; інвойс від 17.05.2014 56; прас-лист продавця компанії «INVERELL LIMITED» від 29.05.2014 № 14175; рахунок продавця від 17.05.2014 56 згідно зовнішньоекономічного контракту №14-0157-12; коносамент від 21.05.2014 р. № 5; рахунок №1248 від 21.05.2014 р. про надання продавцю транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору Realite; копія митної декларації країни експорту №14160400ЕХ039855 від 16.05.2014 р.; залізничні накладні для внутрішнього сполучення №47054903, №47054929 від 11.06.2014 р., № 47096078, №47096086 від 12.06.2014 р., сертифікат про походження товару форми А №В0632114 від 15.05.2014, лист продавця №0527 від 28.05.2014 р., лист виробника №1438 від 28.05.2014 р., два сертифіката якості від виробника товару б/н від 17.05.2014 р.

Вивчивши надані позивачем документи, відповідач з посиланням на наявні розбіжності і невідповідності між даними цих документів та на підставі п.3 ст.53 МКУ 16.06.2014 р. запропонував декларанту надати додаткові документи, а саме банківські платіжні документи стосовно цього товару, виписку з бухгалтерської документації, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, страхові документи у випадку здійснення страхування, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, переклад копії митної декларації країни відправлення (а.с. 24). Декларант повідомив про відсутність можливості надати додаткові документи на цей час.

На підтвердження транспортної складової митної вартості заявлених товарів під час митного оформлення декларантом надано рахунок, виставлений компанією «Realite» компанії - продавцю «INVERELL LIMITED» від 21.05.2014 №1248 (містить відомості щодо вартості транспортування FOB - порт Gemlik, Туреччина - DAP-Дніпродзержинськ вогнетривких виробів у кількості 259,655 т на рівні 15 579,30 дол.США, що становить 60,00 дол. США/т).

У наданій відповідачу декларантом копії листа продавця «INVERELL LIMITED» від 28.05.2014 №0527 останній підтверджує відомості щодо оплати перевезення та пропонує врахувати зазначеного інвойсу перевізника в якості угоди на перевезення.

Надана до митного оформлення декларантом дилерська угода від 11.03.2010 між виробником «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», Туреччина та дилером «INVERELL LIMITED», Кіпр, містить відомості про отримання комісійної винагороди на умовах FOB у розмірі: 5% для цегли, 3% для розчинів та інших вогнетривких виробів; 3,00 дол.США/т для спеченого магнезиту. Відповідно до п.5 вказаної дилерської угоди, ціна прайс-листа складається із вартості продукції, вартості зберігання на складі, транспортування до порту та вартості оформлення необхідної документації (а.с. 54).

Згідно прайс-листів на 2014 рік, що видані «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», Туреччина, компанії «INVERELL LIMITED», Кіпр, відповідно до дилерської угоди для продажу та поставки товарів на адресу ПАТ «Дніпровський меткомбінат», вартість на комерційних умовах FOB порт Gemlik складає: невипаленої цегли KUMACAR 10GR Е7 та KUMACAR 5GR Е5 - на рівні 1 055,00 дол. США/т, цегли KUMAL 7 CER - на рівні 1 165,00 дол. США/т, вогнетривка суміш марки Kumtun М-65 - на рівні 455,00 дол. США/т. Зазначена вартість підтверджена також виставленим «Kumas Manyezit Sanayi A.S.», Туреччина, для компанії «INVERELL LIMITED», Кіпр, рахунком від 17.05.2014 № 56 (а.с. 50, 51).

Згідно наданого прас-листа компанії «INVERELL LIMITED», Кіпр, від 29.05.2014 р. (а.с. 52), вартість на комерційних умовах DAP-Дніпродзержинськ складає: невипаленої цегли KUMACAR 10GR Е7 та KUMACAR 5GR Е5 - на рівні 1 070,00 дол. США/т, цегли KUMAL 7 CER - на рівні 1 180,00 дол. США/т, вогнетривка суміш марки Kumtun М-65 - на рівні 460,00 дол. США/т.

Згідно рахунку-фактури 56 від 17.05.2014 р., виставленого компанією «INVERELL LIMITED» на партію товару до ПАО «Дніпровський меткомбінат ім. Дзержинського» за контрактом від 28.01.2014 р. №14-0157-12, вартість на умовах DAP-Дніпродзержинськ із доставкою складає: невипаленої цегли KUMACAR 10GR Е7 та KUMACAR 5GR Е5 - на рівні 1 130,00 дол. США/т, цегли KUMAL 7 CER - на рівні 1240,00 дол. США/т, вогнетривка суміш марки Kumtun М-65 - на рівні 520,00 дол. США/т. (а.с. 41).

Вивчивши надані позивачем для митного оформлення товару документи, 17.06.2014 року митниця своєю карткою за №110010000/2014/20042 відмовила у митному оформленні товару за митною декларацією № 110010000/2014/020848 від 16.06.2014 року та прийняла рішення про коригування митної вартості товару №110010000/2014/600077/1, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом 2-ґ :

- Невипалена цегла, що містить магнезіт, для футерування ковшу в сталеварному виробництві марки Kumacar 10GR E7 у розмірі 1130,00 доларів США за тонну - збільшено до 1276, 80 доларів США за тонну, Kumacar 5GR E5 у розмірі 1130,00 доларів США за тонну - збільшено до 1276, 80 доларів США за тонну.

- Невипалена цегла, що містить магнезіт, для футерування ковшу в сталеварному виробництві марки Kumal 7 CER у розмірі 1240,00 доларів США за тонну - збільшено до 2050, 70 доларів США за тонну.

- Вогнетривка суміш марки Kumtun M65 у розмірі 520,00 доларів США за тонну- збільшено до 939, 90 доларів США за тонну.

Зазначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень п.п. 3.2, 3.6 ст. 64 МКУ для невипаленої цегли Kumacar 10GR E7 та Kumacar 5GR E5 за МД від 20.03.2014 р. № 700160000/2014/251, від 12.06.2014 № 110010000/2014/020813; для невипаленої цегли Kumal 7 CER за МД від 30.03.2014 № 700100000/2014/4887; для вогнетривкої суміші марки Kumtun M65 за МД від 25.03.2014 р. № 700140000/2014/5231.

При цьому підставою для цих дій відповідача стало те, що позивач не надав документів, що підтверджують включення до митної вартості товарів такої складової, як дилерська винагорода. При цьому ціни в наданій виробником калькуляції собівартості продукції є нижчими, ніж в прайс-листі виробника, складеного для продавця компанії «INVERELL LIMITED», і цей прайс-лист пропонує для продажу товари лише одному покупцеві - ПАО «Дніпровський меткомбінат ім. Дзержинського». За таких умов прайс-лист не може слугувати підтвердженням заявленої ціни. Крім того, ціни в наданому позивачем інвойсі виробника від 17.05.14 р. № 56 на адресу продавця компанії «INVERELL LIMITED» відрізняються (є дещо меншими) від цін в прайс-листі останнього від 29.05.2014 р. № 14175, а ціни в рахунку продавця від 17.05.2014 р. № 56, виставленому відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 р. №14-0157-12, на постачання цього ж товару на умовах DAP-Дніпродзержинськ містить відомості щодо вартості невипаленої цегли KUMAL 7 CER та KUMACAR 5GR Е5 - на рівні 1130,00 дол. США/т, цегли KUMAL 7 CER - на рівні 1240,00 дол. США/т, вогнетривка суміш - на рівні 520,00 дол. США/т. Також відповідач здійснив обрахунок митної вартості товару виходячи із його вартості в прайс-листі компанії «INVERELL LIMITED» від 28.05.2014 р., до якої додав комісійну винагороду дилера 5 % згідно дилерської угоди, а також транспортні витрати 60 дол. США за 1 тону вантажу, підтверджені компанією «Realite», до яких додав 3,49 дол. США як витрати по транспортуванню залізницею по території України, в результаті чого дійшов висновку, що ціна складатиме дещо вищу, ніж заявлена позивачем митна вартість.

На підставі вищенаведених обставин, які відповідач кваліфікував як суттєві розбіжності та невідповідності в наданих документах, які не дають можливості перевірити числові значення заявленої митної вартості, відповідач витребував у позивача додаткові документи згідно п.3 ст. 53 МК України.

У зв'язку із незгодою декларанта із прийнятим відповідачем рішенням, за заявою позивача товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Під час дії гарантійних зобов'язань позивачем надано відповідачу висновок експерта ТПП від 21.07.2014 р., яким підтверджено ринкову вартість товарів за ціною, заявленою позивачем при митному оформленні, а також лист перевізника компанії Realite від 28.05.2014 р., в якому підтверджено, що сума оплати за інвойсом № 1248 від 21.05.14 р. включає транспортні витрати з доставці товару із порту Гемлік, Турція, до станції Правда, Дніпродзержинськ, Україна.

Листом від 06.08.2014 року Дніпровська митниця повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення про корегування митної вартості (а.с. 69).

Вказані обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наданими з митною декларацією документами, які містили розбіжності, неможливо було підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, тому митний орган обґрунтовано витребував додаткові документи, надати які позивач відмовився, тому відповідач правомірно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним 2-ґ методом та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів, проаналізувавши встановлені по справі обставини, вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а спір вирішено із порушенням норм матеріального права з огляду на наступне.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 Митного кодексу України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Водночас, як встановлено ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

При цьому, застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у разі виявлення митним органом розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

Так, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган здійснює аналіз господарських відносин продавця (компанії «INVERELL LIMITED») та виробника продукції, з яким останній має дилерську угоду, зі змісту якої можливо зробити однозначний висновок, що дилер здійснює замовлення на продукцію по прайс-листу виробника (п.4). В той же час угода не містить заборони на продаж дилером продукції із власною націнкою. При цьому дилер отримує гарантовану комісійну винагороду від виробника у розмірах, визначених п.8 цієї угоди. Поняття комісійної винагороди дилера однозначно вказує на те, що вона включена у вартість товару, визначену у прайс-листі виробника для цього дилера. За таких умов митний орган при здійсненні математичного обрахунку ймовірної вартості імпортованих товарів на підставі наданих йому прас-листів виробника безпідставно додавав до вказаної в них вартості ще й комісійну винагороду, яка вже включена до цієї вартості. При цьому різниця вартості товарів у прайс-листі продавця (компанії «INVERELL LIMITED») № 14175 (а.с. 52), прас-листі виробника (а.с. 51) та калькуляції собівартості виробника № 0568 (а.с. 53) не свідчать про заниження позивачем митної вартості товару, оскільки ціна у прайс-листі продавця є найвищою і при додаванні до неї вартості транспортування в сумі 60 дол. США за тону, яка підтверджена компанією «Realite», повністю співпадає із ціною контракту, яка і була задекларована позивачем при поданні митної декларації за основним методом.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання митного органу на наявність формальних розбіжностей та недоліків у оформленні документів, що стосуються транспортування товарів, оскільки вони не вплинули на визначення їх митної вартості виходячи з того, що поставка товару здійснювалась на умовах DAP - ст.Правда Приднепровської залізниці, згідно якого продавець за контрактом зобов'язаний за власний рахунок укласти контракт про перевезення товару, одержувати будь-яку експортну ліцензію і виконати всі митні формальності, необхідні для експорту товару та для його перевезення через будь-яку країну та надати товар у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув, готовим до розвантаження у названому місці призначення.

Отже, повна вартість доставки товару на митну територію України була включена у заздалегідь визначену вартість товару за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом, що не врахував суд першої інстанції.

При цьому неспроможними є здійсненний митним органом математичний обрахунок ймовірної вартості імпортованих товарів, при котрому, крім комісійної винагороди дилера та документально підтвердженої компанією «Realite» вартості транспортування, відповідач безпідставно додавав вартість транспортування залізницею по території України. Безпідставність такого розрахунку вбачається з того, що, по-перше, вартість транспортування по митній території України не підлягає включенню до митної вартості товарів, а, по-друге, в даному випадку цей відрізок транспортування вже включений у вартість товару за умовами контракту, і це підтверджено листами і перевізника (а.с. 68), і продавця (а.с. 60). При цьому ідентифікувати належність інформації в цих документах до поставки певної партії товару можливо завдяки посиланням в них на інвойс № 1248 від 21.05.2014 р., який містить всі реквізити як контракту, так і інвойсу щодо товару та маршруту його перевезення (а.с. 49). Крім того, відповідач необґрунтовано зазначає, що за відомостями коносамента від 21.05.2014 р. № 5 фрахт не сплачено, оскільки в цьому документі прямо вказано про сплату фрахту у відповідності до чартер-партії (а.с. 46).

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що за умовами контракту передплата за товар не передбачена, тому позивач не мав можливості надати платіжні документи.

В будь-якому разі, жодний із наданих митному органу документів не свідчить про можливе заниження позивачем митної вартості товарів, оскільки митна вартість заявлена за найбільшою ціною, що встановлена продавцем, а зростання за документами ціни від собівартості продукції до її продажу споживачу не позбавлено логіки отримання доходу.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідність витребовувати додаткові документи.

Крім того, слід зазначити, що фізичні та хімічні властивості товарів, митна вартість яких прийнята відповідачем для спірного коригування митної вартості товарів, що імпортував позивач, суттєво відрізняються, як і країна їх походження, що є суттєвим і, на думку колегії суддів, також свідчить про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості.

Так, за митною декларацією №110010000/2014/020848 від 16.06.2014 р. позивачем здійснювався імпорт невипаленої цегли Kumacar 10GR E7 з вмістом MgO - 96%, CaO - 2% у кількості 76,270 тонн, Kumacar 5GR E5 з вмістом MgO - 96,5%, CaO - 1,8%, С - 5,00% у кількості 32,500 тонн, цегли Kumal 7 CER з вмістом Al2O3- 90,30%, MgO - 8,0%, CaO - 0,20%, SiO2 - 0,5% у кількості 9,010 тонн, а також вогнетривкої суміші Kumtun M65 з вмістом MgO - min. 65 %, Al2O3 - 3% max, CaO - 2,30% max, SiO2 - 24% max, Fe2O3 - 5% max у кількості 20,000 тонн. Доставка цього товару, яка була включена у його вартість, здійснювалась з Туреччини.

В той же час за МД № 700100000/2014/004887 (а.с. 170) здійснювалось оформлення вогнетривкої маси Kumram та вогнетривкої невипаленої цегли (алюмо-периклазовуглецева) марки Kumal 7 CER з відмінним хімічним складом, за МД № 110010000/2014/020813 (а.с. 173) оформлювалась подібна вогнетривка цегла іншого виробника, але у її вартість включена вартість транспортування з Китаю, за МД № 700160000/2014/000251 (а.с. 175) здійснювалось митне оформлення вогнетривкого невипаленого колодцю та бійної плити виробництва Китай та з транспортуванням із Китаю.

Доказів відсутності у інформаційній базі митниці даних про оформлення інших ідентичний чи подібних товарів суду не надано.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень в судовому засіданні не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару та не надано доказів правомірності дій при прийнятті рішення про коригування митної вартості, в тому числі в частині обґрунтованості прийнятої в цих рішеннях ціни за одиницю товару.

Отже, оскільки судом встановлено, що у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару №110010000/2014/600077/1 від 17.06.2014р. та картки за відмови у митному оформленні товару за митною декларацією №110010000/2014/600077/1 від 17.06.2014 року, то ці рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірне рішення митного органу про корегування митної вартості товарів та картка відмови у митному оформленні товарів підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, тому воно підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № 804/393/15 - скасувати.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішень задовольнити.

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20042 від 17.06.2014 р., прийняту Дніпропетровською митницею ДФС.

Визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600077/1 від 17.06.2014 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3259,13 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2015 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко