Справа № 809/2018/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. № 809/2018/15

17 год. 00 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Українські лісові ресурси - Коломия про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015 року Коломийська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Українські лісові ресурси - Коломия (далі ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою податку на додану вартість, податку на прибуток та штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що проведеною податковим органом позаплановою невиїзною перевіркою ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТзОВ «Ціррус ЛТД», їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року виявлено порушення відповідачем положень ЗУ «Про податок на додану вартість», «Про оподаткування прибутку підприємств», внаслідок чого занижено суми даних податків. За наслідками проведеної перевірки, відповідачу у встановленому порядку були визначені грошові зобов'язання з даних податків, які залишились несплаченими. Крім того відповідачем не було подано декларацію з податку на прибуток за 2013 рік у звязку з чим прийнятим податковим повідомленням-рішенням за № від 17.11.2014 до ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия застосовано штрафні санкції в розмірі 1020 грн., які підприємство не погасило. Позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, поштове відправлення із повісткою, направлене відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулося до суду без вручення в звязку із відсутністю підприємства за даною адресою. В такому випадку у відповідності до положень ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, вважається, що судовий виклик вручений ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі-ПКУ) визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст.38ПКУ).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Відповідно до п.п.36.1, 36.2 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Положенням п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України зазначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судом встановлено, що Коломийською обєднаною державною податковою інспекцією проведено документальну позапланову невиїзну документальну перевірку ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТзОВ «Ціррус ЛТД», їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року.

За наслідками вказаної перевірки складено акт №955/220/35065359 від 30.08.2012 року, в якому відповідачем зроблено висновок про порушення вимог підпункту 7.2.4. пункту 7.2, підпункту 7.4.1. пункту 7.4, підпункту 7.4.5. пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», що в результаті призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 129 487 грн., в тому числі за червень 2010 року в сумі 39 662 грн., липень 2010 року в сумі 33 265 грн., серпень 2010 року в сумі 55 779 грн., вересень 2010 року в сумі 781 грн., та податку на прибуток в загальній сумі 161 859 грн., в тому числі за ІІ квартал 2010 року в сумі 51 159 грн. та ІІІ квартал 2010 року в сумі 110 700 грн.

Відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки, позивачем на підставі підпункту 54.3.2. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України винесено податкові повідомлення-рішення за № від 17.09.2012, яким збільшено позивачу податкове зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 242 788,5 грн., з яких 161 859 грн. основного платежу і 80 929,5 штрафних санкцій, та податкове повідомлення - рішення № від 17.09.2012 року, яким збільшено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в загальному розмірі 194 230,5 грн., з яких 129 487 грн. основного платежу та 64 743,5 грн. штрафних санкцій.

За наслідками судового розгляду суд погоджується з правомірністю стягнення з позивача вищевказаного податкового боргу з огляду на нижчевикладене.

У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 6 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно п.56.18 ст.56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 року по справі № 3404/12/0970 скасовано і в задоволенні позову ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия до Коломийської оДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 та № від 17.09.2012 року відмовлено.

За таких обставин, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, грошові зобов'язання по сплаті податку на прибуток, податку на додану вартість та штрафних санкцій є узгодженими.

Статтею 49 ПКУ визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до органу державної податкової служби.

Згідно п.49.1 ст.49 ПКУ податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. При цьому платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді ( п.49.2ст.49 ПКУ).

Згідно п.203.1 ст.203 ПКУ податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного (податкового) місяця.

Судом встановлено, що 03.11.2014 року Коломийською оДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия, за результатами проведення якої складено акт № 19/7/151/35065359 від 03.11.2014 року. Відповідно до даного акту товариством не подано податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, в результаті чого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 17.11.2014 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з даного податку за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1020,00 гривень (а.с.32).

У відповідності з п.п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом у випадку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію (п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

На підставі наведеного, податковим органом було надіслано вищевказане податкове повідомлення рішення відповідачу, яке повернулося без вручення, оскільки Товариство за даною адресою не знаходиться.

Пунктом 58.3 ст. 58 ПКУ встановлено що, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення - рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Таким чином, відповідно до приписів п.58.3 ст.58 ПКУ вказане податкове повідомлення-рішення вважається таким, що вручене платнику податків належним чином.

Згідно з підпунктом 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Таким чином, грошове зобов'язання відповідача зі сплати штрафних санкцій по податку на прибуток визначене податковим повідомленням-рішенням, яке відповідачем не оскаржувалось, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України є узгодженим з моменту вручення податкового повідомлення-рішення.

Однак суму податкового боргу відповідач у встановлений строк не сплатив, що підтверджується даними в судовому засіданні поясненнями представника позивача.

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача по податку на додану вартість та податку на прибуток визначених податковими повідомленнями-рішеннями, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, є узгодженими з моменту закінчення процедури адміністративного оскарження.

Згідно п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

На підставі вищенаведеного податковим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ю за № 826-25 від 28.07.2014 року на суму 3 176,12 грн., яка не отримана останнім так як товариство за зазначеною адресою не знаходиться, що підтверджується відміткою Укрпошти, копія якої знаходиться в матеріалах справи та досліджена судом в якості письмового доказу (а.с. 37).

Підпунктом 58.3.1 п.58.3 ст.58 ПКУ визначено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги через незнаходження фактичного місця розташування платника податків податкова вимога вважається врученою платнику податків.

Однак зазначену в вимозі суму податкового боргу відповідач не погасив.

Відповідно до приписів п. 59.5 ст. 59 ПКУ у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного податковим органом інших вимог платнику не надсилалось.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст. 59 ПКУ).

Таким чином, загальна сума заборгованості ТзОВ Українські лісові ресурси - Коломия складає 438 039 грн. (194 230,5 грн.- податку на додану вартість + 242 788,50 грн. - податку на прибуток + 1 020 грн. штрафних санкцій за неподання декларації = 438 039 грн.)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний зв'язок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення. Наявність податкового боргу відповідача підтверджується витягами з облікової картки платника податків, розрахунками сум заборгованості та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 ПКУ орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги(п.95.2 ст.95 ПКУ).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення коштів підставною, однак з урахуванням способу захисту порушеного права, визначеного приписами ст.95 ПКУ дана вимога підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення податкового боргу тільки з рахунків у банках та за рахунок належної відповідачу готівки. З огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення податкового боргу, позов є таким, що підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 67 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські лісові ресурси - Коломия" у банках та за рахунок належної відповідачу готівки в дохід Державного бюджету України 438 039 (чотириста тридцять вісім тисяч тридцять девять) грн.

В задоволенні позову у іншій частині відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 21.08.2015 року.