Справа № 826/8651/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8651/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Глущенко Я.Б.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за апеляційною скаргою позивача - Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач - Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Центренерго» адміністративно-господарські санкції у розмірі 4 164 091, 28 грн. та пеню у розмірі 91 609, 98 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» подали до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік по формі 10-ПІ, відповідно до якого середньооблікова чисельність працівників облікового складу відповідача становила 8 047 осіб, з яких були працевлаштовано 269 інвалідів.

Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Вважаючи, що відповідачем не дотримано вказаний норматив працевлаштування інвалідів у 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом про застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій в розмірі 4 164 091, 28 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій 91 609, 98 грн.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 23 лютого 2006 року № 3483-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість» зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон № 875-ХІІ доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2013 року у справі №21-81а13.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення», роботодавці зобов'язані подавати інформацію про попит на робочу силу (вакансії) до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Форму звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядок її подання затверджено наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31 травня 2013 року, відповідно до якого, форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10 робочих днів з дати відкриття вакансії.

Згідно п.2.1 Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31.05.13 р. №316, форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідач на виконання вимог ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», згідно якої підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, подавав протягом 2014 р. звіти:

до Солом'янського районного центру зайнятості 23 січня 2014 р., 10 лютого 2014 року, 11 березня 2014 року, 10 квітня 2014 року., 12 травня 2014 року, 12 червня 2014 року, 25 вересня 2014 року, 30 жовтня 2014 року, 03 грудня 2014 року, 25 грудня 2014 року, в яких міститься інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31 травня 2013 року №316;

до Зміївського районного центру зайнятості Харківської області 15 січня 2014 року, 29 січня 2014 року, 12 лютого 2014 року, 26 лютого 2014 року, 12 березня 2014 року, 26 березня 2014 року, 09 квітня 2014 року, 22 квітня 2014 року, 14 травня 2014 року, 22 травня 2014 року, 05 червня 2014 року, 19 червня 2014 року, 03 липня 2014 року, 17 липня 2014 року, 31 липня 2014 року, 14 серпня 2014 року, 28 серпня 2014 року, 11 вересня 2014 року, 25 вересня 2014 року, 09 жовтня 2014 року, 23 жовтня 2014 року, 06 листопада 2014 року, 20 листопада 2014 року, 04 грудня 2014 року, 18 грудня 2014 року, в яких містилася інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31 травня 2013 року №316;

до Обухівського міськрайонного центру зайнятості Київської області 11 січня 2014 року, 15 січня 2014 року, 23 січня 2014 року, 21 січня 2014 року, 25 січня 2014 року, 29 січня 2014 року, 03 лютого 2014 року, 08 лютого 2014 року, 17 лютого 2014 року, 21 лютого 2014 року, 24 лютого 2014 року, 25 лютого 2014 року, 03 березня 2014 року, 06 березня 2014 року, 24 березня 2014 року, 28 березня 2014 року, 03 квітня 2014 року, 16 квітня 2014 року, 24 квітня 2014 року, 06 травня 2014 року, 12 травня 2014 року, 19 травня 2014 року, 26 травня 2014 року, 03 червня 2014 року, 20 червня 2014 року, 17 червня 2014 року, 26 червня 2014 року, 07 липня 2014 року, 11 липня 2014 року, 25 липня 2014 року, 05 серпня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 18 серпня 2014 року, 26 серпня 2014 року, 05 вересня 2014 року, 23 вересня 2014 року, 26 вересня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, 10 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 11 листопада 2014 року, 18 листопада 2014 року, 27 листопада 2014 року, 02 грудня 2014 року, 17 грудня 2014 року, 16 грудня 2014 року, в яких містилася інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31 травня 2013 року №316;

до Дебальцевського центру зайнятості Донецької області 30 січня 2014 року, 19 березня 2014 року, .06 червня 2014 року, 27 червня 2014 року, в яких містилася інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31 травня 2013 року №316;

до Черкаського міського центру зайнятості 15 січня 2014 року, 18 січня 2014 року, 23 січня 2014 року, 03 лютого 2014 року, 13 лютого 2014 року, 21 лютого 2014 року, 26 лютого 2014 року, 03 березня 2014 року, 18 березня 2014 року, 02 квітня 2014 року, 07 квітня 2014 року, 09 квітня 2014 року, 16 квітня 2014 року, 05 травня 2014 року, 12 травня 2014 року, 30 травня 2014 року, 02 червня 2014 року, 20 червня 2014 року, 24 червня 2014 року, 01 липня 2014 року, 17 липня 2014 року, 24 липня 2014 року, 01 серпня 2014 року, 06 серпня 2014 року, 15 серпня 2014 року, 20 серпня 2014 року, 28 серпня 2014 року, 09 вересня 2014 року, 11 вересня 2014 року, 01 жовтня 2014 року, 02 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 31 жовтня 2014 року, 13 листопада 2014 року, 24 листопада 2014 року, 05 грудня 2014 року, в яких містилася інформація щодо кількості інвалідів, які могли бути працевлаштовані у центральному апараті, згідно форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України наказу від 31.05.13 р. №316.

Здійснення відповідачем фактичного працевлаштування інвалідів згідно направлень центрів зайнятості підтверджується наданими копіями направлень на працевлаштування, наказів про прийняття на роботу, довідок МСЕК.

Крім того, відповідно до ст.. 12 Закону України «Про охорону праці», підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників.

Згідно з п. 24 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року, медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки та індивідуальні реабілітаційні програми і надсилають у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому індивід перебуває на обліку та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», індивідуальна програма реабілітації є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, роботодавцями.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів звертає увагу на неможливість створення роботодавцем умов праці для інваліда за відсутності кандидата на посаду.

У зв'язку з тим, що відповідач ужив усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Аналогічна правова позиція містить у постанову Верховного Суду України від 02 квітня 2013 року у справі №21-95а13.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів, в порядку, встановленому ст.. 212 КАС України..

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2015 р.

Головуючий суддя: Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром,

Я.Б. Глущенко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Глущенко Я.Б.

Гром Л.М.