Справа № 821/3534/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3534/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про зобов'язання відповідача вичинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (правонаступником якої є державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області) про зобов'язання відповідача списати безнадійний борг в сумі 5440 грн., який виник внаслідок несплати штрафних санкцій, застосованих на підставі Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», відповідно до рішень ДПІ у м. Херсоні від 08.02.2008 р. № , /0.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 29.04.2015 року державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач вважає, що штрафні (фінансові) санкції, нараховані податковими органами за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не є податковими зобов'язаннями у визначенні Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не набувають статусу податкового боргу, а тому не можуть підлягати списанню.

У зв'язку з викладеним ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно облікової картки платника податків за ОСОБА_2 рахується борг у розмірі 5440 грн.

Вважаючи зазначений борг таким, стосовно якого минув строк давності, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до ДПІ у м. Херсоні 07.07.2014 року заяву про списання безнадійного податкового боргу по штрафним санкціям в сумі 5440 грн.

ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області листом від 31.07.2014 року повідомила позивача, що не вбачає правових підстав для задоволення заяви та списання безнадійного податкового боргу з посиланням на те, що штрафні санкції були застосовані правомірно, що також підтверджено постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.01.14 по справі № 821/4766/13-а.

Не погоджуючись з вказаною відмовою податкового органу списати безнадійний податковий борг, ОСОБА_2 звернувся з вказаним позовом до суду першої інстанції.

Дослідивши обставини справи, судами встановлено, що зазначений борг ОСОБА_2 виник у зв'язку із застосуванням до позивача штрафних санкцій в сумі 5350 грн. згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 08.02.2008 року № , та в сумі 90 грн. згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 08.02.2008 року № /0.

Так, встановлено, що 25.01.2008 року ДПІ у м. Херсоні було проведено перевірку ФОП ОСОБА_2 за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за результатами якої складено акт від 25.01.2008 р. № 21220106/0235/095. За результатами проведеної перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем п.п. 1, 6, 9, 10, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п.1 ст.7 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності".

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом і були прийняті зазначені вище рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

В свою чергу, лише 16.12.2013 року ДПІ у м. Херсоні було сформовано податкову вимогу № 217-22 на суму 5440 грн. та у той же день заступником начальника ДПІ у м. Херсоні прийнято рішення № 50 про опис майна ФОП ОСОБА_2 у податкову заставу.

Не погоджуючись з вказаною податковою вимогою від 16.12.2013 року та рішенням про опис майна у податкову заставу, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду. Крім того, позивач просив зобов'язати відповідача списати безнадійний борг у сумі 5440 грн., який застосований на підставі рішень про застосування штрафних санкцій від 08.02.2008 року № та № /0.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.01.2014 року по справі № 821/4766/13-а позов ФОП ОСОБА_2 був задоволений частково. Скасовано податкову вимогу від 16.12.2013 року № 217-22 та рішення про опис майна у податкову заставу від 16.12.2013 року № 50. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ДПІ у м. Херсоні списати податковий борг по штрафним санкціям.

Суд першої інстанції, відмовляючи у цій частині позовних вимог посилався на те, що штрафні санкції були застосовані до позивача за порушення законодавства про патентування та застосування РРО, отже, вони не набувають статусу податкового боргу, а тому не підлягають списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України та Порядком № 577.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року № 821/4766/13-а апеляційну скаргу ДПІ у м. Херсоні залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27.01.2014 року - без змін. Однак, у своєму рішенні суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2, зазначив інші підстави, ніж ті, на які посилався суд першої інстанції.

Так, суд апеляційної інстанції вказав, що у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» штрафна санкція застосована за порушення норм патентування або Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», але не сплачена своєчасно, є простроченим зобов'язанням (податковим боргом).

Також Одеським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 09.04.2014 року було встановлено, що борг за рішенням ДПІ у м. Херсоні про застосування штрафних санкцій від 08.02.2008 року № та № /0 виник не пізніше лютого 2008 року, а тому прийняття оскаржуваної податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відбулось поза межами 1095-денного строку, встановленого для стягнення податкового боргу, у зв'язку з чим вони і підлягали скасуванню судами.

Таким чином, після скасування в судовому порядку оскаржуваних ним податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, ОСОБА_2 звернувся ДПІ у м. Херсоні із заявою від 07.07.2014 року про списання безнадійного податкового боргу по штрафним санкціям в сумі 5440 грн.

Досліджуючи правомірність відмови ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області у списанні позивачу безнадійного податкового боргу по штрафним санкціям, суд апеляційної інстанції дійшов наступного:

Відповідно п.101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пп. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Зі змісту ст.102 ПК України слідує, що податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 101.5 ст. 101 цього Кодексу органи державної податкової служби щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Порядок визначення і списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

Згідно з Порядком № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів державної податкової служби станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу, стосовно якого минув строк давності, вважається - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник органу доходів та зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

В свою чергу, на момент звернення ОСОБА_2 до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області із заявою про списання безнадійного боргу діяли положення Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

П.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Виходячи із вказаних положень Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що штрафні санкції за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій, нараховані відповідно до норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є грошовими зобов'язаннями платника податків.

Ст. 19-1 ПК України закріплено функції контролюючих органів. Згідно п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Таким чином, згідно Податкового кодексу України контроль за нарахуванням та сплатою штрафних санкцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» покладено на податкові органи.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на день розгляду даної справи виниклий між сторонами спір регулюється тільки Податковим кодексом України, який містить єдиний підхід для списання податкового боргу.

Так, відповідно до пункту 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у т. ч. пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як вже зазначало вище, судовими рішеннями встановлено та підтверджено матеріалами справи, що борг у позивача за рішеннями ДПІ у м. Херсоні про застосування штрафних санкцій від 08 лютого 2008 року №№, /0 виник не пізніше лютого 2008 року.

В даному випадку протягом 1095 календарних днів з дня виникнення у позивача боргу цей борг сплачений не був, і не був стягнутий контролюючими органами в установленому законодавством порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що стосовно боргу позивача у сумі 5440 грн. вже минув строк давності, встановлений Податковим кодексом України, а тому він є безнадійним податковим боргом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що такий борг підлягає списанню за рішенням керівника податкового органу згідно з Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що відмова відповідача у списанні безнадійного податкового боргу позивача є протиправною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв