Справа № 812/144/15
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року справа №812/144/15

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Васильєвої І.А.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального

захисту інвалідів

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 16 липня 2015 року

по адміністративній справі №812/144/15

за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального

захисту інвалідів

до приватного підприємства «Лис-Авто-Транс»

про стягнення адміністративно - господарських санкцій у сумі

20640,58грн. та пені у сумі 103,20грн., -

ВСТАНОВИВ:

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі позивач) звернулося у квітні 2015 року з позовом до приватного підприємства «Лис-Авто-Транс» (надалі відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача адміністративно - господарських санкцій у розмірі 20640,58грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно - господарських санкцій у розмірі 103,20грн. (а.с. 2-4).

Постановою суду першої інстанції від 16 липня 2015 року у задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ПП «Лис-Авто-Транс» відмовлено з огляду на безпідставність заявлених позовних вимог (а.с. 77-79).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги (а.с. 88-89).

Апелянт, в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що відповідачем не були виконані норми ст.ст. 18,19.20 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» від 21.03.1991р. №875, що призвело до застосування адміністративно - господарських санкцій.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача в своїй апеляційній скарзі просив розглянути справу у його відсутність.

Апеляційний розгляд здійснюється відповідно до пункту першого та другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під під час апеляційного провадження приватне підприємство «Лис-Авто-Транс» є юридичною особою, , розташовано за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Леніна, 115/184 та зареєстровано у роботодавця у Луганському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, що підтверджується довідкою фонду від 31 січня 2014 року №3057 (а.с. 6).

Частина 1 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» передбачає забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 цього Закону встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця; підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

За положенням статті 20 цього Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Зі звіту Ф №10-ПІ ПП «Лис-Авто-Транс» про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складає 69 осіб з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 1 особа, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» 3 особи.

Згідно штатного розпису ПП «Лис-Авто-Транс» затвердженого директором 31 грудня 2013 року на підприємстві на 2014 рік штат складає 76 працівників (а.с.38).

Відповідачем щомісяця на протязі 2014 року направлялись до Лисичанського міського центру зайнятості інформаційні звітності про попит на робочу силу (вакансії) в тому числі працевлаштування громадян з інвалідністю (а.с.39-50).

Луганський обласний центр зайнятості листом від 13 травня 2015 року №8/06-1034 підтвердив зазначений факт направлення відповідачем, ними отримання звітів (а.с. 26).

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є юридичною особою, код ЗКПО 13396264 та відповідно до п. 1 Положення є територіальним органом бюджетної установи Фонд соціального захисту інвалідів.

Згідно з п. 5 Положення відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема, збір сум адміністративно - господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; облік заборгованості по сплаті сум адміністративно - господарських санкцій і пені, які нараховані підприємствам, установам, організаціям у тому числі підприємствам, організаціям громадських організацій інвалідів, фізичним особам, які виконують найману працю, претензійно - позовну роботу в судах різних інстанцій.

Відповідно до ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а частини другої передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Луганським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів складено розрахунок суми адміністративно - господарський санкцій у розмірі 20640,58 грн. та нарахована пеня за несвоєчасну сплату адміністративно - господарських санкцій у розмірі 103,20 грн. (а.с. 8).

Оскільки відповідачем створено відповідно до законодавства три штатні одиниці для працевлаштування осіб, які мають інвалідність, у 2014 році працювала одна така особа, таким чином, ним не були порушені вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», які передбачають відповідальність за не створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Зі звітів про наявність вакансій за формою 3-ПН, що щомісячно на протязі 2014 року подавались відповідачем до Лисичанського міського центру зайнятості вбачається, що підприємством вжито усі необхідні заходи для працевлаштування інвалідів, а позивачем в свою чергу не надано доказів того, що відповідачу направлялися для працевлаштування інваліди, яким в цьому останнім відмовлено.

Крім того, Лисичанський міський центр зайнятості є органом який забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, реалізує заходи щодо сприяння зайнятості та соціального захисту населення від безробіття. Таким чином, в даному випадку саме на нього покладено законодавством обов'язок щодо працевлаштування.

Виходячи з процесуального принципу певності, передбаченого статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає наявними докази створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Таким чином, відсутній склад правопорушення щодо не створення позивачем робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Заявлені до стягнення санкції є адміністративного-господарськими, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення, склад якого у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

Стосовно заявленої до стягнення пені у розмірі 103,20грн. колегія судів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 20 Закону України № 875 пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Відсутність факту сплати доводить відсутність об'єкту обчислення пені, що доводить передчасність та безпідставність її пред'явлення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до частини 1статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у адміністративній справі №812/144/15 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у адміністративній справі №812/144/15 - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 18 серпня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А.Василенко

І.А.Васильєва