Справа № 2а/1570/8289/2011
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/8289/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року м.Одеса

12 год. 20 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Давтян Л.Г.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача - не зявився

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 28970492 від 29.09.2011р., -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 28970492 від 29.09.2011р. зазначивши, що 29.09.2011р. відділом державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції винесено постанову ВП № 28970492 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа УПФУ про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 807 грн. 54 коп. на користь ПФУ. На думку позивача, відповідачем порушено ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV вiд 21.04.1999р. так як підставою винесення постанови став виконавчий лист УПФУ, хоча в останніх немає підстав і компетентності щодо видачі такого документа як виконавчий лист, крім того виконавчий лист виданий у відношенні ОСОБА_3 проте позивач є ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в адміністративному позові.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. 26.10.2011р. через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду вхід № 35405/2011 надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи без їх участі.

В надісланих до суду запереченнях відповідач зазначив, що позов вважає необґрунтованим та просив в його задоволенні відмовити мотивуючи тим, що 27.09.2011р. до відділу ДВС Ананьївського районного управління юстиції надійшла вимога про сплату боргу №Ф-1106 від 24.05.2011р., начальником відділу ДВС на підставі ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження»винесена постанова ВП № 28970492 про відкриття виконавчого провадження. Однак у зазначеній постанові прізвище боржника помилково вказано як «Овчиннікова»та замість назви виконавчого документа «вимога про сплату боргу»також помилково вказано «виконавчий лист», у звязку із цим, 21.10.2011р. винесено постанову, якою дані помилки були виправлені.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

До відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції надійшла заява про відкриття виконавчого провадження від стягувача управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі та вимога про сплату боргу № Ф-1106 від 24.05.2011р. про стягнення з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 на користь управління Фонду суми заборгованості в розмірі 807 грн. 54 коп.

На виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV вiд 21.04.1999р. відповідачем на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-1106 від 24.05.2011р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 заборгованості.

29.09.2011р. на підставі ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999р. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № Ф-1106 від 24.05.2011р., виданого УПФУ про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 807 грн. 54 коп. на користь ПФУ (аркуш справи 5).

Як зазначає позивач у позові, підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження став виконавчий лист УПФУ про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 807 грн. 54 коп. на користь ПФУ, між тим, підстав та компетентності щодо видачі виконавчого листа в УПФУ немає.

Як вбачається із матеріалів наданих представником відповідача до письмових заперечень, 21.10.2011р. постановою начальника відділу ДВС Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_4 на підставі ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999р. у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 28970492 від 29.09.2011р. були внесені наступні зміни, а саме, назву виконавчого документа «виконавчий лист»було змінено на «вимогу про сплату боргу»та прізвище боржниці «Овчиннікова»було змінено на «Овчинникова».

Таким чином, доводи представника позивача стосовно невідповідності постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №28970492 від 29.09.2011р. вимогам, встановлених законодавством до виконавчого документа, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Під час судового розгляду справи представник позивача зазначила, що вимога УПФУ не є виконавчим документом у звязку з втратою чинності ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому відкриття виконавчого провадження за вказаною вимогою є безпідставною. Також представник позивача зазначила що вказана вимога була оскаржена ними до органів Пенсійного фонду вищого рівня, та зазначила що у судовому порядку вказана вимога позивачем оскаржена не була.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача що УПФУ не мало законних підстав для винесення вимоги про сплату боргу № Ф-1106 від 24.05.2011р., тому як предметом оскарження даної справи є дії субєкта владних повноважень, а позовні вимоги звернуті до Відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції.

Діяльність органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень здійснюється у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV вiд 21.04.1999р. та «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999р. за №865/4158.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV вiд 21.04.1999р. встановлено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 17 України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV вiд 21.04.1999р. Закону передбачено перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема до виконавчих документів відносяться рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Як передбачено частиною 1 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З огляду положень Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999р. вбачається, що вимога УПФУ про сплату боргу № Ф-1106 від 24.05.2011р. відповідає вимогам виконавчого документа, встановленим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV від 21.04.1999р. Станом на день подання заяви про відкриття виконавчого провадження строк предявлення цього виконавчого документа до виконання, визначений пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV вiд 21.04.1999р., не закінчився. Вказана вимога предявлена стягувачем до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення, а саме за місцем проживання боржника ОСОБА_2, як це передбачено частиною 1 статті 20 вищевказаного Закону.

Наведене свідчить, що державний виконавець, отримавши вказану вимогу, правомірно виніс постанову про відкриття за нею виконавчого провадження, дотримавшись положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV вiд 21.04.1999р.

Представником позивача суду не надано доказів про наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV вiд 21.04.1999р., що виключають здійснення виконавчого провадження за даною вимогою, та могли бути підставами для відмови у відкритті виконавчого провадження за нею.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, довів правомірність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 28970492 від 29.09.2011р., суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 28970492 від 29.09.2011р. відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано «11»листопада 2011р.

Суддя Я.В. Балан

11 листопада 2011 року