Справа № 2а-617/10
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 16516/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерик М.П.

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.11.2010р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про зобовязання нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

09.11.2010р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача, зобовязати донарахувати та виплатити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 13.03.2010р. до часу закінчення виплати допомоги, виходячи з суми прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років з врахуванням виплачених коштів.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.11.2010р заявлений позов задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача щодо не призначення та невиплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 09.05.2010р. Зобовязано нарахувати та виплатити позивачу державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років починаючи з 09.05.2010р. з врахуванням виплат проведених протягом цього часу.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову по справі, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95 Конституції України виключно Законом України про Державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків; нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлений розмір допомог, компенсацій та гарантій всім категоріям громадян, які мають право на їх одержання, при цьому КМ України затверджений механізм надання, порядок та джерела виплати по кожній категорії громадян у межах коштів, передбачених вищевказаним Законом.

Оскільки відповідні видатки, які необхідні для виплати допомоги позивачу, не передбачені встановленим за спірні періоди державним бюджетом, тому відповідач не вправі їх змінювати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є матірю малолітньої ОСОБА_2-М.В., 21.12.2007р.н.; належить до застрахованих осіб та знаходиться на обліку у відповідача; перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області позивачу за спірний період допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася в розмірі, передбаченому Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивача у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що із субєкта владних повноважень слід стягнути недоплачену суму цієї допомоги починаючи з 09.05.2010р., в межах строку передбаченого ст.99 КАС України, із врахуванням розміру, визначеного ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Звідси, позивач має право відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на пільги відповідно до цього Закону, а саме на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2007р. №13 виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету з 01.01.2007р.

Відповідно, зазначеним Порядком визначено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Пунктом 9 Порядку встановлено, що допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається в розмірі, що дорівнює різниці між 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 23% зазначеного прожиткового мінімуму.

Виходячи з цього, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» передбачений відповідний обсяг видатків.

Рішенням Конституційного Суду України не був визнаний неконституційним Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» в цій частині.

Звідси, відповідачем правомірно виплачена протягом 2010р. позивачу спірна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який визначений із врахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2010 рік.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області задоволити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.11.2010р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1, - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: В.М.Багрій

ОСОБА_3