Справа № 813/1212/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 р. Справа № 876/7405/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Костіва М.В., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Корнієнко О.А.

за участю представника позивача: Яринич А.Я.

представника відповідача: Чубак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Проектування «Комфортбуд» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2015р.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем пропущено строк, передбачений п. 86.8. ПК України для прийняття оскаржуваного рішення, забороною проведення перевірок по питаннях, що були предметом попередніх перевірок, можливістю проведення перевірок суб'єктів господарювання з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно із вимогами КПК України або згідно рішення суду. Посилається на самовільне визначення відповідачем суми по розрахункам з ТзОВ «Білд Компані», відступленої на користь ТзОВ «Ренфорс» безнадійною заборгованістю. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №000312201 від 04.03.2015 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «ІП «Комфортбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТзОВ «Білд компанія за період з 01.10.2012 по 01.02.2014 та ТОВ «Ренфорс» за період з 01.10.2012 по 01.02.2014 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 19.02.2015 №140/13-50-22-01-17/34259862 яким зафіксовано порушення позивачем п. 135.5.4 ст.135 ПК України, що призвело до заниження податку на прибутку на загальну суму 187145 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 року № на суму 233931 грн. по податку на прибуток, з яких 187145 грн. - основний платіж, 46786 грн. - штрафні санкції.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що відповідно до первинних та бухгалтерських документів ТзОВ «ІП «Комфортбуд», на вимогу ДПІ у Сихівському районі м.Львова ДФС у Львівській області від 05.02.2015 за №2045/13-50-22- 01-13/104, за період з 01.09.2011 року по 19.04.2012 рік ТзОВ «ІП «Комфортбуд» - замовником - укладено угоди з ТзОВ «Білд компані» - виконавцем - про виконання ТзОВ «Білд компані» окремих розділів проектних документацій. Загальна вартість придбаних робіт ТзОВ «ІП «Комфортбуд» від ТзОВ «Білд компанія становила 5060424 грн., в т.ч. ПДВ - 843 404 грн.. Розрахунки ТзОВ «ІП «Комфортбуд» з ТзОВ «Білд компані» проведено у безготівковій формі на суму 4075449 грн. в період з 17.10.2011 по 19.04.2012 року.

Згодом, 11.10.2012 р. ТзОВ «Білд Компані» був укладений договір з ТзОВ «Ренфорс» про відступлення права вимоги №1110-12, за яким первісний кредитор (ТзОВ «Білд Компані») передав новому кредитору (ТзОВ «Ренфорс») право вимоги до ТзОВ «ІП «Комфортбуд» на суму 837776 грн. та 147199 грн.. На підставі цього договору, первісним кредитором скеровано позивачеві повідомлення про відступлення права вимоги №66 від 12.10.2012 р., на підставі якого позивач провів розрахунки із новим кредитором, що підтверджується відповідними виписками по рахунку.

Згідно з інформацією, яка міститься в електронній системі органів ДФС «Податковий блок» та детальної інформації з ЄДР, державну реєстрацію ТзОВ «Білд компанія припинено 13.05.2013 р. у зв'язку з банкрутством, знято з обліку в ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька 14.08.2013 року. Відповідно до поданих платником декларацій з податку на прибуток за 2011 рік сума доходу від операцій з продажу становила 394848 грн., сума доходу від операцій з продажу за 2012 рік становила 1587011 грн.

Згідно матеріалами ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві для досудового розслідування (вих.№2196/9/26- 55-18-05-09 від 21.03.2014 року), у штаті ТОВ «Ренфорс» працювали лише громадяни України ОСОБА_3 (засновник та бухгалтер) та ОСОБА_4 (засновник та директор).

Відповідно до відповіді ГУ статистики у м. Києві №04/2-29/6105 від 31.03.2013 року ТОВ «Ренфорс» не включено до переліку звітних одиниць щодо подання обстеження ділової активності, форм державних статистичних спостережень із статистики капітальних інвестицій, інвестицій зовнішньоекономічної діяльності, основних засобів та будівництва.

Як зазначено постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Головною управління СБ України в м. Києві зазначено, що досудовим розслідуванням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 3 ст.28 та ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 та ч.2 ст.200 КК України, встановлено, що у лютому 2012 року громадянкою ОСОБА_3, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, було створено суб'єкт незаконної діяльності - ТОВ «Ренфорс», з метою прикриття незаконної діяльності. Оглядом банківських виписок по 26-ти рахунках ТОВ «Ренфорс» встановлено, що на вказані рахунки протягом 2012-2013 років перераховано 5 млрд.грн., які в подальшому перераховані на розрахункові рахунки інших суб'єктів господарювання, що мають ознаки фіктивності.

25 січня 2012 року згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ренфорс», а саме ОСОБА_3, яка володіла у сукупності 100 відсотками голосів, було прийнято рішення про заснування та затвердження статуту ТОВ «Ренфорс», а також сформований статутний капітал у розмірі однієї тисячі гривень (вартість принтеру марки «Brother»), При цьому, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ренфорс» №1 від 25 січня 2012 року, місцем знаходження вказаного Товариства визначено наступну адресу: м. Київ, Печорський район, вул. Ковпака, буд.№4. Разом з тим, згідно довідки про надання інформації (№б/н від 21.07.2014 року), яка надійшла від власниці будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, Печорський район, вул. Ковпака, буд№4, громадянки України ОСОБА_5, жодних договорів з ТзОВ «Ренфорс», в тому числі договорів оренди зазначеного вище нежитлового приміщення, нею не укладалось. Крім цього, відповідно до повідомлення про неможливість проведення позапланової перевірки ТзОВ «Ренфорс» №536/26-55-22-02 від 07.11.2013 р., фактичне місцезнаходження зазначеного товариства не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 14.01.2014 року (справа №916/2464/13) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Ренфорс» та ліквідовано юридичну особу ТзОВ «Ренфорс».

Згідно п. 135.5.4 сі. 135 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), до складу інших доходів включається вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської Заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Заборгованість - сума фінансових зобов'язань, грошових боргів, що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Відповідно до п. 14.1.11 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а)заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б)прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в)заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією; г)заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості;г) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д)прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Апеляційний суд звертає увагу, що станом на дату існування спірних відносин на ТзОВ «Білд компані», ТзОВ «Ренфорс» не були виключені з реєстру, відповідно, залишаючись наділеними право- і дієздатністю. Припинення ТзОВ «Білд компані» у зв'язку із банкрутством відбулось значно пізніше дати існування спірних відносин на проведення розрахунків позивача із новим кредитором, у зв'язку із чим відповідач безпідставно покликається на правовий режим заборгованості позивача перед первісним кредитором як на безнадійну.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Долучені до матеріалів справи документи цим вимогам відповідають. Висновок відповідача про фактичну відсутність нового кредитора позивача за вказаною адресою не спростовує реєстрації нового кредитора саме за адресою, зазначеною у первинних бухгалтерських документах.

Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 31 січня 2011 року в справі № 21-47а10, який зазначив, що "чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг) на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту".

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі №813/1212/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: М. Костів

В. Затолочний

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 19.08.2015 року