Справа № 818/1987/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Справа №818/1987/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиальтербуд" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиальтербуд» (далі позивач, ТОВ «Сумиальтербуд») звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі відповідач, ДПІ у м.Сумах) від 10 червня 2015року № НОМЕР_1 відповідно до якого було збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Сумиальтербуд» за платежем «податок на додану вартість» на суму 395509 грн. 70 коп., з яких: 263 673,13 грн. сума основного платежу, 131 836, 57 грн. сума штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Сумах від 10 червня 2015 року № відповідно до якого ТОВ «Сумиальтербуд» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 55177 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.90-92).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу були визначені відповідні податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, ДПІ у м.Сумах проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сумиальтербуд» по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Смарт ОСОБА_3» за листопад 2014 року, ТОВ «Алінсо» за грудень 2014 року, ТОВ «СБК Новий дім» за грудень 2014 року, ПВІВП «Вальма» за грудень 2014року.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем було складено Акт від 25 травня 2015року №1268/2207/38397704/113 (а.с. 32-82, І том).

Перевіркою встановлено порушення:

І) п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п., п. 186.1, п. 186.2, п.186.3, п. 186.4, ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198; п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за листопад - грудень 2014р. на загальну суму 263 673,13 грн., в т.ч. по звітним періодам:

- за листопад 2014 року на суму - 27 180,26 грн.;

- за грудень 2014 року на суму - 236 492,87 грн.

ІІ ) п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п., п. 186.1, п. 186.2, п.186.3, п. 186.4, ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198; п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення відємного значення за грудень 2014р., яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму ПДВ 55 177,00 грн.

З урахуванням виявлених порушень податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення :

- від 10 червня 2015року № НОМЕР_1 відповідно до якого було збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Сумиальтербуд» за платежем «податок на додану вартість» на суму 395509 грн. 70 коп., з яких: 263 673,13 грн. сума основного платежу, 131 836, 57 грн. сума штрафних санкцій (а.с.14. І том);

- від 10 червня 2015 року № відповідно до якого ТОВ «Сумиальтербуд» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 55177 грн. (а.с.15, І том).

Підставою для прийняття вищезазначених повідомлень-рішень стали наступні висновки податкового органу:

На сторінці 6 акту зазначено, що ДПІ у м.Сумах в ході проведення перевірки було встановлено непідтвердження реальності здійснення операцій з придбання ТМЦ та ремонтно-будівельних робіт ТОВ «Сумиальтербуд» у наступних контрагентів:

- ТОВ «Смарт ОСОБА_3» на суму ПДВ 27180,26 грн. за листопад 2014 року,

- ТОВ «Алінсо» на суму ПДВ 125184, 28 грн. за грудень 2014 року,

- ТОВ «СБК Новий дім» на суму ПДВ 140 250,92 грн. за грудень 2014 року,

- ПВІВП «Вальма» на суму ПДВ 26 234,67 грн. за грудень 2014 року.

Суд не погоджується з висновками відповідача та вважає, що податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору по даній справі, прийняті податковим органом безпідставно та підлягають скасуванню, виходячи з наступного:

Щодо контрагента позивача ТОВ «Смарт ОСОБА_3», з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «Смарт ОСОБА_3» було укладено Договір №11114 від 01.10.2014р., згідно якого дане товариство є «Субпідрядником». ТОВ «Смарт ОСОБА_3» були проведені будівельні роботи для ТОВ «Сумиальтербуд».

Відповідач, стверджуючи про непідтвердження реальності здійснення операцій, посилається на те, що відповідно до ІС «Податковий кредит» встановлено, що податкова звітність ТОВ «Смарт ОСОБА_3» за грудень 2014 року визнана податковим органом як «До відома». Тобто, податкова звітність ТОВ «Смарт ОСОБА_3» складена з порушенням норм чиного законодавства. Податкова звітність, складена з порушенням норм податкового кодексу, не вважається податковою декларацією (п.48.7 ст.48 ПКУ).

Також, як зазначає відповідач, під час проведенння перевірки встановлено, що ТОВ «Смарт ОСОБА_3» має стан платника 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Також ТОВ «Смарт ОСОБА_3» не подано форму 1ДФ за грудень 2014 року, а в «Звіті про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» (Форма № Д4) від 22.12.2014 р. № кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховані виплати зазначено 7 чоловік.

Відповідач, також просить суд взяти до уваги, що ДПІ у м. Сумах отримала від ДПІ у Печерському р-ні. ГУ ДФС у м.Києві податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Смарт ОСОБА_3", згідно з якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій даним СГД за перевіряємий період; в результаті здійснених маніпуляцій податковою звітність сума по розділу II "Податковий кредит" згідно з Додатком 5 до декларації з ПДВ "Розшифровки податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за листопад 2014 року склала 5900,28грн., що не відповідає даним декларації з ПДВ за листопад 2014 року.

Крім цього, відповідач зазначає, що у платника ТОВ «Смарт ОСОБА_3» відсутні працівники, технічний персонал, основні засоби, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, тобто адміністративно-господарські можливості, що обєктивно необхідні для виконання взятих на себе господарських зобовязань. ТОВ «Сумиальтербуд» та ТОВ «Смарт ОСОБА_3» складались документи без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків, у звязку з чим дії підприємств призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Слід зазначити, що на підтвердження вищезазначених обставин (окрім письмового заперечення на позовну заяву) відповідачем жодних доказів не надано.

Натомість, позивачем, на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом ТОВ «Смарт ОСОБА_3» було надано наступні докази:

- Договір № 11114 від 01.10.2014р. (а.с.100-101, І том), згідно якого ТОВ «Смарт ОСОБА_3» є «Субпідрядником». Даним контрагентом були проведені будівельні роботи для ТОВ «Сумиальтербуд»;

- Податкові накладні : № 134 від 07.11.2014 року,№227 від 12.11.2014 року, №251 від 13.11.2014р., №252 від 13.11.2014, №450 від 26.11.2014 року,№ 451 від 26.11.2014 року, №452 від 26.11.2014, № 453 від 26.11.2014 року, № 454 від 26.11.2014 року, № 455 від 26.11.2014 року, № 513 від 27.11.2014 року, № 514 від 27.11.2014 року, № 515 від 27.11.2014р., № 516 від 27.11.2014 року, № 517 від 27.11.2014 року, № 518 від 27.11.2014р., № 519 від 27.11.2014 року, № 637 від 27.11.2014 року, № 638 від 28.11.2014р., № 639 від 28.11.2014 року, №667 від 28.11.2014 року, № 668 від 28.11.2014р. № 669 від 28.11.2014 року;

- Акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) за листопад 2014 року №1107048, №1112040, №1113043, №1113044, №1126048, №1126049, №б/н, №1126051, №1126052, №126053, №1127079, № 1127080, №1127081, №1127084, №1127084, №1127083, №1127082, №1127085, №1127086, №1127083, №1128184, №1128185, №1128186, №1128187;

- Довідки про вартість виконаних робіт та витрат ф.КБ-3 за листопад 2014 року .

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту, яке виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у т.ч. в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, укладений ТОВ «Сумиальтербуд» з ТОВ «Смарт ОСОБА_3» Договір № 11114 від 01.10.2014 року є дійсним, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ні ким не оскарженими та у судовому порядку не визнаний недійсним.

Виконання умов, зазначених в договорі підтверджується наведеними первинними документами, які надавались в ході проведення перевірки, до яких зауважень під час проведення перевірки не було, що не заперечується відповідачем.

Про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

У статті 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" розкрито поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення.

Посилання перевіряючих на Акт перевірки, складений ДПІ у Печерському районі м. Києва, стосовно ТОВ «Смарт ОСОБА_3» №89/7/26-55-22-07 від 02.02.2015 року «Щодо неможливості проведення зустрічної перевірки контрагента ТОВ «Сумиальтербуд» не може бути взятий до уваги, оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання ДПІ в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання.

Також, необгрунтованими є посилання в акті перевірки, як на підставу встановлених порушень з боку ТОВ «Сумиальтербуд» вимог податкового законодавства, що його контрагент не знаходиться за юридичною адресою, оскільки належним доказом в розумінні положень ст. 70 КАСУ є відомості про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації з Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України.

Не являється доказом той факт,що податкова декларація за листопад 2014 року ТОВ «Смарт ОСОБА_3» прийнята «До відома».

Окрім того, чинним законодавством України на сторону цивільно- правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

При цьому Податковий кодекс не встановлює обов'язку покупця сплачувати податок на додану вартість ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Покупець - платник податку на додану вартість не несе відповідальності за податкові зобов'язання продавця.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що висновок перевіряючих стосовно завищення суми податкового кредиту за листопад 20014 року ТОВ «Сумиальтербуд» по контрагенту ТОВ «Смарт ОСОБА_3» на суму 27180,26 грн. Є необґрунтованим та безпідставним.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Алінсо» за грудень 2014 року, судом було встановлено наступне:

Між позивачем та ТОВ «Алінсо» було укладено Договори №11214 від 01.12.2014р. та №12214 від 01.12.2014р., згідно яких ТОВ «Алінсо» було проведено будівельні роботи за завданням ТОВ Сумиальтербуд».

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що ТОВ «Алінсо» має стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. При проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Алінсо» за грудень 2014р. встановлено маніпулювання даними податкової звітності: у Розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) із значенням «-» та «+» від одних і тих же підприємств відображене маніпулювання у розділі «Операцій з придбання з податком на додану вартість, які надають право формування податкового кредиту» із знаком «+» та у рядку «Операції з придбання з податком на додану вартість, які не надають права формування податкового кредиту (рядки 10.2+14.1 + 15.2 декларації) із знаком «-». Вказані в звітності ТОВ «Алінсо» товариства-постачальники, в свою чергу, не відображають формування зобов'язань для ТОВ «Алінсо».

Відповідно до «Звіту про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомого, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» ТОВ «Алінсо» Форма від 20.01.2015р. № штатна чисельність працівників складає 5 чоловік.

Відповідач вважає, що такої чисельності працівників не достатньо для виконання відповідних будівельних робіт.

Крім цього, ДПІ у м.Сумах посилається на отриману від ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Алінсо" по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за грудень 2014 та січень 2015 року, згідно з якою «...Зустрічна звірка не проведено у зв'язку з тим, що підприємство не знаходиться за податковою адресою тау зв язку з маніпулюванням податковою звітністю.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, поданого до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС ум. Києві, загальна чисельність працюючих на ТОВ "Алінсо" складає - 1 особа. Звітність з ПДВ подана суб'єктом господарювання за грудень 2014 року № від 15.01.2015 року,січень 2015 року від 20.02.2015р.№ НОМЕР_2 - не визнана в якості податкового звіту.

Основні засоби відсутні, працівників - 1 особа, що свідчить про маніпулювання податковою звітністю з метою формування технічного податкового кредиту для третіх осіб...».

Отже, на переконання відповідача ТОВ «Сумиальтербуд» та ТОВ «Алінсо» складались документи без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків, в звязку з чим дії підприємств призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Суд не погоджується з позицією відповідача з наступних підстав:

На підтвердження реальності господарської операції між ТОВ «Сумиальтербуд» та ТОВ «Алінсо» позивачем було надано наступні документи:

- Договір № 11214 від 01.12.2014 року , Договір № 12214 від 01.12.2014р., згідно яких ТОВ «Алінсо» було проведено будівельні роботи за завданням ТОВ Сумиальтербуд» (а.с.42-43, 44-45, ІІ том);

- Податкові накладні: №2 від 01.12.2014 року, №3 від 01.12.2014 року ,№4 від 02.12.2014р., №5 від 02.12.2014р., №28 від 10.12.2014р., №46 від 17.12.2014 року, №48 від 18.12.2014р., №51 від 19.12.2014р., № 52 від 19.12.2014р., №53 від 19.12.2014 року, №61 від 22.12.2014р., №65 від 23.12.2014р., № 66 від 23.12.2014р., №68 від 24.12.2014р., №69 від 24.12.14 року, №75 від 25.12.14 року, №78 від 25.12.2014 року, №80 від 26.12.2014, №81 від 26.12.2014, №82 від 26.12.2014, №87 з ід 29.12.2014, №88 від 29.12.2014, №89 від 29.12.2014, №90 від 30.12.2014, №91 від 50.12.2014, №96 від 31.12.14р., №97 від 31.12.14 року, №98 від 31.12.14 року, №99 від 31.12.2014р.

- Акти приймання виконаних будівельних робіт(КБ-2в): №АП-1231046, №АП-1231047, №АП-1231048, №АП-1230111, №АП1229061, №АП1222063, №АП-1223061, №АП-1223060,№АП1224043, №АП1224042, №АП1225067, №АП1226057, , №АП1226058, №АП1229062, №АП1219049, №АП1219048, №АП1219050, №АП1218055, №АП1217055, №АП1210050,№АП1202033, №АП1202034, №АП1201058, №АП1201057, №АП1231049, №АП1229063, №АП 1230112, №АП1226056, №АП1225060.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, де передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: -дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; -дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, укладені ТОВ «Сумиальтербуд» з ТОВ «Алінсо» Договір № 11214 від 01.12.2014р. та Договір № 12214 від 01.12.2014 року, є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ніким не оскарженими та у судовому порядку не визнаний недійсним.

Виконання умов, зазначених в договорі підтверджується наведеними первинними документами ,які надавались в ході проведення перевірки ,до яких зауважень під час зведення перевірки не було.

Про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про хгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про п: кументальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Посилання перевіряючих на податкову інформацію ДПІ у Печерському районі м.Києва, стосовно ТОВ «Алінсо» №261/26-55-22-07 від 25.03.2015 року «Щодо неможливості проведення зустрічної перевірки» контрагента ТОВ «Сумиальтербуд» не можуть бути взяті до уваги, оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання ДПІ в ході проведення перевірки суб'єкта г: :подарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання.

Окрім того, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування п: даткового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на тремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. При цьому, Податковий кодекс не встановлює обов'язку покупця сплачувати податок на д: дану вартість ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або -піою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Покупець - платник податку на додану вартість не несе відповідальності за податкові зобов'язання продавця.

Відповідно, висновок перевіряючих стосовно завищення суми податкового кредиту за грудень 2014 року ТОВ «Сумиальтербуд» по контрагенту ТОВ «Алінсо» на суму 25184,28 грн. є таким,що не відповідає нормам чинного законодавства.

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «СБК Новий дім»:

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту ТОВ «Сумиальтербуд» за грудень 2014 року по операціям з ТОВ «СБК Новий дім» встановлено проведення операцій з придбання будівельних матеріалів.

При проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «СБК«Новий дім» за грудень 2014р. встановлено формування податкового кредиту по взаємовідносинам з основним постачальником - ТОВ «Персоніос» (стан 28 - триває процедура припинення). Згідно з ЄРПН за грудень 2014р. по контрагенту ТОВ «Персоніос» значаться податкові накладні на суму ПДВ до 10,0 тис. грн., які в ЄРПН не зареєстровані, у звязку з чим неможливо від слідкувати походження товару.

В ході аналізу податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014р. ТОВ «Персоніос» встановлено маніпулювання даними податкової звітності.

В ході перевірки встановлено відсутність поставок товарів (робіт, послуг) від постачальників ТОВ «Персоніос» до «СБК«Новий дім», відповідно, відсутні поставки товарів (робіт, послуг) від «СБК«Новий дім» до ТОВ «Сумиальтербуд».

До перевірки ТОВ «Сумиальтербуд» не надавало документи, які підтверджують якість та відповідність технічним характеристикам відповідних категорій товару. Також відсутні документи, які стосуються гарантійних вимог (гарантійні талони та/або експлуатаційна документація).

Вищезазначені обґрунтування відповідача суд вважає безпідставними з наступних підстав:

По взаємовідносинам з ТОВ «СБК Новий дім » за грудень 2014 року, для підтвердження факту здійснення фінансово-господарських операцій на перевірку та до матеріалів справи позивачем було надано:

- Договір № 050913 від 05.09.2013 року та додатковий договір №1 до договору №050913 від 05.09.2013 року, згідно яких ТОВ «СБК Новий дім » «Продавець» реалізував будівельні матеріали у власність ТОВ «Сумиальтербуд»;

- Видаткові накладні: №91 від 15.12.2014 року, №85 від 08.12.2014 року, №84 від 05.12.2014р., №83 від 03.12.2014р., №82 від 02.12.2014р., №80 від 01.12.2014р., №89 від 13.12.2014 року, №90 від 14.12.2014 року, №92 від 16.12.2014р., №94 від 17.12.2014р. , №96 від 19.12.2014р., №97 від 22.12.2014року, №98 від 24.12.2014р., №101 від 29.12.2014р., №95 від 18.12.2014 р., №87 від 10.12.2014 р., №88 від 12.12.2014р.

- Податкові накладні: №12 від 15.12.2014 року,№6 від 08.12.2014 року,№5 від 05.12.2014р., №4 від 03.12.2014р., №3 від 02.12.2014р., №1 від 01.12.2014р., №10 від 13.12.2014р., №11 від 14.12.2014р., №13 від 16.12.2014р., №15 від 17.12.104р., №17 від 19.12.2014р., №18 від 22.12.2014р., №20 від 24.12.2014р., №21 від 29.12.2014р., №16 від 18.12.2014 року, №8 від 10.12.2014 року, №9 від 02.12.2014р.

- Товарно-транспортні накладні: №Р80 від 01.12.2014 року, №Р82 від 02.12.2014р., №Р83 від 03.12.2014р., №Р84 від 05.12.2014р, №Р85 від 08.12.2014р, №Р87 від 10.12.2014р,№Р88 від 12.12.2014р, №Р89 від 13.12.2014р, №Р90 від 14.12.2014р, №Р91 від 5.12.2014р, №Р92 від 16.12.2014р, №Р94 від 17.12.2014р, №Р95 від 18.12.2014р, №Р96 від 19.12.2014р, №Р97 від 22.12.2014р, №Р98 від 27.12.2014р, №Р99 від 26.12.2014р, №Р101 від 29.12.2014р.

- Платіжні доручення: №565 від 12.12.2014 року на сумуі 1300,00 грн. ПДВ 1883,33 грн., №147 від 15.12.2014 року на суму5300,00 грн. ПДВ 883,33 грн., №149 від 16.12.2014 року на суму19800,00 грн. ПДВ 3300,33 грн., №150 від 16.12.2014 року на суму19000,00 грн. ПДВ 3166,67 грн., №152 від 16.12.2014 року на суму9600,00 грн. ПДВ 1600,00 грн., №566 від 17.12.2014 року на суму7900,00 грн. ПДВ 1316,67 грн., №572 від 24.12.2014 року н:а суму2090,00 грн. ПДВ 348,33 грн., №167 від 25.12.2014 року на суму4500,00 грн. ПДВ 750 грн., №180 від 27.12.2014 року на суму 400 грн. ПДВ 66,67 грн. Розрахунки проведені у безготівковій формі на суму 79890,00 в т.ч. ПДВ на суму 13315,00 грн.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, де передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, укладені ТОВ «Сумиальтербуд» з ТОВ «СБК Новий дім » : Договір № 050913 від 05.09.2013 року та додатковий договір №1 до договору № 050913 від 05.09.2013 року є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ніким не оскарженими та у судовому порядку не визнані недійсними.

Виконання умов, зазначених в договорі підтверджується наведеними первинними документами , які надавались в ході проведення перевірки ,до яких зауважень під час проведення перевірки не було.

Про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про покументальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Посилання перевіряючих на те ,що основний постачальник ТОВ «СБК Новий дім» ТОВ «Персоніос» знаходиться на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва , має стан 28- триває процедура припинення та відносно якого складено Акт №177/26-55-22- 37/39382332 від 04.03.2015 року «Щодо неможливості проведення зустрічної перевірки контрагента» не може бути взятий до уваги , оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання ДПІ в ході проведення перевірки суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання.

Крім того на стор.27 Акту зазначено, що до перевірки не надавались документи,які підтверджують якість та відповідність технічним характеристикам відповідних категорій товару, відсутні документи, що стосуються гарантійних вимог.

У відповідності до п.85.4 Ст.85 Податкового кодексу України податківці, які здійснюють перевірку, не мають права вимагати від підприємця сертифікати якості чи інші документи, що підтверджують якість і безпеку товару, оскільки вони не є документами, що впливають на визначення обєкта оподаткування.

Разом з тим, наявність або відсутність окремих документів, не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Так, відсутність товарності господарських операцій з придбання платником податків товарів (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише порушеннями контрагента вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності, деякими дефектами в розрахункових документах, зумовленими допущеними помилками або ж відсутністю певних документів.

Усі документи в їх сукупності, складені під час здійснення господарської операції , які за змістом та формою відповідають вимогам закону, та які відображають реальні господарські операції, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, тому відсутність сертифікатів тощо, які не є обов'язковими первинними документами, за наявності інших належних первинних документів на поставку товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарських операцій.

Отже, висновок перевіряючих стосовно завищення суми податкового кредиту за грудень 20014 року ТОВ «Сумиальтербуд» по контрагенту ТОВ «СБК «Новий дім» на суму 140250,92 грн. є безпідставним, необгрунтваним і таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

По взаємовідносинам позивача з ПВІВП «Вальма»:

З матеріалів справи свідчить, що відповідно до умов договору № 02/04/14 від 02.10.2014 року ТОВ «Вальма» було троведено заміну віконних та дверних блоків від 02.10.2014 року за завданням ТОВ Сумиальтербуд». Згідно Договору № 03/04/14 від 03.10.2014 року ТОВ «Вальма» було проведено капітальний ремонт підлоги в приміщенні компресорного цеху Філії ПАТ ОСОБА_4 ОСОБА_4 Україна»-Буринський завод сухого молока» за завданням ТОВ «Сумиальтербуд».

Податковим органом було встановлено, що відповідно до «Звіту про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомого, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» ПВІВП «Вальма» Форма від 15.01.2015 р. № чисельність працівників складає 0 чоловік. Отже, зроблено висновок про неможливість виконання робіт, котрі наведені в Актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року, виписаних ПВІВП «Вальма» в адресу ТОВ «Сумиальтербуд».

Крім цього, відповідач зазначає, що підрядником ПВІВП «Вальма» є ТОВ «ТЕХНОБУД УА» (стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Слід зазначити, що на підтвердження своєї позиції по даній справі та на підтвердження вищезазначених обставин відповідачем не надано жодних доказів.

При цьому, позивачем на підтвердження реальності господарських операції з даним контрагентом надано наступні докази:

- Договір № 02/04/14 від 02.10.2014 року згідно якого ТОВ «Вальма» було троведено заміну віконних та дверних блоків від 02.10.2014 року за завданням ТОВ Сумиальтербуд» та Договір № 03/04/14 від 03.10.2014 року згідно якого ТОВ «Вальма» гуло проведено капітальний ремонт підлоги в приміщенні компресорного цеху Філії ПАТ ОСОБА_4 ОСОБА_4 Україна»-Буринський завод сухого молока» за завданням ТОВ «Сумиальтербуд».

- Податкові накладні: №3 від 19.12.2014 року, №4 від 19.12.2014 року,№5 від 22.12.14 року.

- Акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року №1(ФКБ- 2а),№1(ФКБ-2а).

- Довідки про вартість виконаних робіт та витрат ф.КБ-3 за листопад 2014 року.

На стор. 43 акту зазначено,що враховуючи,що чисельність працівників ПВІВП Вальма» складає 0 чол.,можна зробити висновок про неможливість виконання робіт за грудень 2014 року. При цьому, позивачем надано копії договорів підряду №282/11/14 від 28.11.2014р. та №283/11/14 від 28.11.2014 року,які спростовують висновки повіряючих про не реальність проведених фінансово-господарських операцій ПВІВП «Вальма».

Крім того, посилання на відсутність у приємств-контрагентів адміністративно-господарських можливостей для виконання слодарських зобов'язань є загальним посиланням, яке не доведено, і само собою не свідчить про нереальний характер господарських операцій між ТОВ «Сумиальтербуд» та ПВІВП «Вальма».

До того ж жодне підприємство не позбавлено права і можливостей залучати матеріально-технічні та трудові ресурси для здійснення ї діяльності.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що висновок перевіряючих стосовно завищення суми податкового кредиту за грудень 2014 року ТОВ «Сумиальтербуд» по контрагенту ТОВ «Вальма» на суму 26234,67 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення.

Таким чином, суд вважає за доведені ті обставини на які посилається позивач, вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в м.Сумах від 10 червня 2015року № НОМЕР_1 відповідно до якого було збільшено суму грошового зобовязання ТОВ «Сумиальтербуд» за платежем «податок на додану вартість» на суму 395509 грн. 70 коп., з яких: 263 673,13 грн. сума основного платежу, 131 836, 57 грн. сума штрафних санкцій та від 10 червня 2015 року № відповідно до якого ТОВ «Сумиальтербуд» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 55177 грн., є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиальтербуд" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 10 червня 2015 року № НОМЕР_1, №.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 03.08.2015р.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець