Справа № 2а-3283/10/2470
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а-3283/10/2470

Колегія суддів Чернівецького окружного адміністративного суду в складі :

головуючого - судді Дембіцького П.Д.;

судді Ковалюка Я.Ю.;

судді Левицького Я.Ю.;

при секретарі судового засідання Граматович М.В.;

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1 (за довіреністю);

відповідач надав клопотання про розгляд справи без його участі;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною,

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 11.02.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Про час складання постанови у повному обсязі повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167, п.2 ч.2 ст. 186 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, у якому просять визнати бездіяльність ОСОБА_6 Вищої ради юстиції протиправною, визнати нечинною відповідь від 10.09.2010 року за № КО-2680/0-3-7654/0/9-10 та зобов'язати вчинити дії.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивачі неодноразово звертались до судів за захистом порушених прав та інтересів, проте з рішеннями судів вони не погоджуються, вважають їх незаконними та такими, що порушують їх конституційні права.

Тому, позивачі звернулись кожен окремо, а також колективно зі скаргами до ОСОБА_6 Вищої ради юстиції, в яких просили направити до відповідної кваліфікаційної комісії на перевірку з вказаних у скарзі питань з метою ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність суддів та звільнення їх із посад, посилаючись на те, що вони вчинили діяння, що суперечать законодавству, при розгляді справ порушують присягу судді.

Позивачі у своїй скарзі зазначають, що на адресу ОСОБА_6 Вищої ради юстиції було направлено чотири колективні скарги, однак отримана ними лише одна відповідь на всі чотири скарги за № КО-2680/0-3-7654/0/9-10 від 10.09.2010 року за підписом відповідача, яка надана без жодного мотиву та несе в собі завідомо неправдиву інформацію, а відповідь надана з порушенням строку. Незаконність вказаної відповіді позивачі вбачають в тому, що одна відповідь надана на чотири колективні звернення, а не на кожне їх звернення, що свідчить про бездіяльність ОСОБА_6 Вищої ради юстиції. Також, у вказаній відповіді зроблений хибний висновок про те, що позивачі не погоджуються із судовими рішеннями, так як це не відповідає дійсності, адже позивачами вказані рішення оскаржені до вищих інстанцій Львівського апеляційного адміністративного суду.

З урахуванням зазначених порушень, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що інтереси позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 представляє за дорученням, які долучені до матеріалів справи. Водночас зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Крім того, представник позивачів зазначив, що під час підготовки скарги він керувався Законом України "Про звернення громадян", Законом України «Про Вищу раду юстиції», Регламентом Вищої ради юстиції. Разом з тим представник позивачів зазначив, що крім чотирьох колективних скарг, які направлялись на адресу ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ні ним, ні позивачами у відповідності до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»не заявлялось клопотань щодо участі у перевірці поданих скарг; ознайомлення з матеріалами перевірки; наданням додаткових матеріалів; бути присутнім при розгляді вказаних скарг; а також щодо одержання письмової відповіді про результати розгляду їх колективних скарг.

Представник відповідача ОСОБА_8 надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. Також представник відповідача надала суду письмові заперечення проти позову та вказала, що позовні вимоги позивачів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню при цьому зазначила, що ОСОБА_6 Вищої ради юстиції відповідно до статті 20 Закону України «Про Вищу раду юстиції»здійснює керівництво роботою ОСОБА_6, до повноважень якого належить: організація роботи Вищої ради юстиції та головування на її засіданнях; координація роботи секцій і членів Вищої ради юстиції; призначення засідань Вищої ради юстиції; направлення подання Вищої ради юстиції про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади; загальне керівництво апаратом Вищої ради юстиції; розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Вищої ради юстиції; здійснення інших повноважень, передбачених Регламентом Вищої ради юстиції; представляє ОСОБА_6 у зносинах з іншими органами та організаціями (стаття 21 Закону).

У структурі секретаріату Вищої ради юстиції діє управління з питань попереднього розгляду звернень та організації прийому громадян, до якого входить відділ попереднього розгляду письмових звернень. Відповідно до положення про вищевказане управління на відділ попереднього розгляду письмових звернень покладено, зокрема, попередній розгляд звернень громадян та підготовка кваліфікованих роз'яснень з порушених питань; проведення особистого прийому громадян та надання роз'яснень згідно з вимогами чинного законодавства та повноваженнями Вищої ради юстиції, тощо.

В основу обґрунтувань позовних вимог позивачі зазначають, що "ОСОБА_6 Вищої ради юстиції зобов'язаний був розглянути кожну скаргу окремо. По кожній надати мотивовану відповідь з прийняттям рішення, відповідно до меж одної конкретної скарги." На їх думку "в цьому протиправна бездіяльність, викривлення своїх функціональних обов'язків, істотні порушення законодавства про звернення громадян з боку ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7, удаваність дій якого порушує права і свободи громадян України". Також позивач наголошує, що жодну із скарг "не було направлено за належністю відповідному органу в термін не більше п'яти днів, чим ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 своєю неправомірною суб'єктивною бездіяльністю, у формі умислу, спрямував свою волю на порушення вимог ч. З статі 7 Закону України "Про звернення громадян", і бажав їх настання". Такі протиправні дії та неправомірна бездіяльність, на думку позивачів, є порушенням ОСОБА_6 Вищої ради Юстиції Конституції України, Закону України «Про Вищу раду юстиції», Закону України «Про звернення громадян».

Проте, з таким викладом позивачами обставин категорично не можна погодитись, оскільки вони подають інформацію у спотвореному та неправдивому вигляді, тому варто акцентувати увагу суду на наступному.

3, 5, 13 та 31 серпня 2010 року до Вищої ради юстиції надійшли колективні скарги позивачів на дії суддів Чернівецького окружного адміністративного суду Ватаманюка Р.В., Ковтюк В.О., Скакун О.П. та суддів Вищого адміністративного суду України Рецебуринського Ю.И., Головчук С.В., Розваляєвої Т.С., Ханової Р.Ф., Черпака Ю.К. під час розгляду адміністративних справ за позовами скаржників до органів прокуратури, СБУ про зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з пунктом 6 § 4.3.2 Регламенту Вищої ради юстиції (чинним на момент розгляду скарг) звернення, що містять повідомлення про наявність підстав для звільнення судді з посади за особливих обставин, за дорученням ОСОБА_6 або Заступника можуть попередньо вивчатися у відповідних структурних підрозділах секретаріату. За результатами попереднього розгляду таких звернень складається мотивований висновок, у якому в стислій формі викладаються обставини, якими обґрунтовується наявність підстав для звільнення судді та пропозиції щодо необхідності або щодо відсутності необхідності проведення перевірки. За відсутності підстав для перевірки відповідний структурний підрозділ готує проект відповіді автору звернення.

Скарги позивачів за дорученням ОСОБА_6 Вищої ради юстиції були вивчені в управлінні з питань попереднього розгляду звернень та організації прийому громадян секретаріату Вищої ради юстиції на предмет наявності чи відсутності відомостей, які б свідчили про наявність підстав для звільнення суддів та притягнення до дисциплінарної відповідальності. За відсутності підстав для проведення перевірки відповідний структурний підрозділ підготував проект відповіді автору звернення.

Зауважує, що відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про звернення громадян»першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто розглядаються пропозиції (зауваження) ОСОБА_9 Союзу, ОСОБА_10 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, до яких позивачі не належать.

10 вересня 2010 року на скарги позивачів була надана відповідь за підписом ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 (вих. № Ко-2680/0-3-7654/0/9-10) з відповідними роз'ясненнями.

Оскільки всі звернення стосувалися розгляду судами справ за позовними заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до різних органів влади (Генеральної прокуратури України, СБУ) і стосувались дій суддів при винесенні конкретних рішень, а також надійшли до Вищої ради юстиції протягом одного місяця, результати вивчення вказаних звернень з відповідними роз'ясненнями були направлені позивачам одним листом (від 10 вересня 2010 року).

Відповідно до Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, затвердженої наказом ОСОБА_6 Вищої ради юстиції від ЗО грудня 2005 року №86/0/1-05, відповідь за результатами розгляду звернення громадян (якщо звернення підписали двоє та більше громадян) направляється тому громадянину, який у зверненні підписався першим або адреса якого вказана. Враховуючи вищевикладене, відповідь скаржникам була направлена на адресу ОСОБА_1, підпис якого стояв першим.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 9-рп/2002 Вища рада юстиції зобов'язана перевіряти звернення громадян щодо наявності в них підстав для звільнення судді з посади. Саме з цієї причини вказані звернення громадян були предметом перевірки ОСОБА_6, а не скеровані до Вищої кваліфікаційної комісії судів України в термін, визначений Законом України "Про звернення громадян". Нагадаю, що в одній із скарг порушувалось питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів Вищого адміністративного суду, що безпосередньо відносяться до повноважень Вищої ради юстиції.

Звертає увагу на те, що позивачі і досі не позбавлені можливості самостійно спрямувати свої скарги до органу, до повноважень якого належить виявляти дисциплінарні проступки у діях суддів місцевих та апеляційних судів - Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про звернення громадян»до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Бездіяльність - це безпідставне повне або часткове ухилення від здійснення передбачених Конституцією та іншими законами функцій і повноважень.

Позивачами у позовній заяві не наведено обставин в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме в чому полягає порушення ОСОБА_6 Вищою радою юстиції їх прав чи інтересів, в чому полягає його бездіяльність і які права чи інтереси позивачів при цьому були порушені. В чому саме, в даному випадку, полягає порушення конституційного права позивачів на отримання обґрунтованої відповіді щодо їх звернень, враховуючи, що така відповідь їм була надана.

З огляду на зазначене вважає, що права, інтереси чи свободи позивачів щодо особистого звернення до посадової особи ОСОБА_6 Вищої ради юстиції порушені не були, ніяких перешкод для здійснення позивачами їх прав і законних інтересів чи свобод з боку ОСОБА_6 щодо звернень не створювалось, а тому просила відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 вищої ради юстиції.

Розглянувши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

Позивачі субєкти звернення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на адресу Вищої ради юстиції направили колективні скарги на дії суддів Чернівецького окружного адміністративного суду Ватаманюка Р.В., Ковтюк В.О., Скакун О.П. та суддів Вищого адміністративного суду України Рецебуринського Ю.И., Головчук С.В., Розваляєвої Т.С., Ханової Р.Ф., Черпака Ю.К. під час розгляду адміністративних справ за позовами скаржників до органів прокуратури, СБУ про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно 3, 5, 13 та 31 серпня 2010 року до Вищої ради юстиції надійшли колективні скарги субєкта звернення позивачів на дії суддів Чернівецького окружного адміністративного суду Ватаманюка Р.В., Ковтюк В.О., Скакун О.П. та суддів Вищого адміністративного суду України Рецебуринського Ю.Й., Головчук С.В., Розваляєвої Т.С., Ханової Р.Ф., Черпака Ю.К. під час розгляду адміністративних справ за позовами скаржників до органів прокуратури, СБУ про зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідженням чотирьох колективних скарг встановлено, що вказані скарги надійшли до Вищої ради юстиції відповідно 3, 5, 13 та 31 серпня 2010 року за наступними реєстраційними номерами, а саме -

№ КО-2680/0/710 від 03.08.2010 року, № КО-2680/1/710 від 05.08.2010 року, № КО-2680/2/710 від 13.08.2010 року, № КО-2680/3/710 від 31.08.2010 року та розглянуті.

10 вересня 2010 року на чотири колективні скарги позивачів була надана одна відповідь за підписом ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 (вих. № КО-2680/0-3-7654/0/9-10) з відповідними роз'ясненнями. Вказану відповідь направлено субєкту звернення ОСОБА_1 за адресою

вул. Герцена, 87, м. Чернівці, 58003, яку отримано останнім та не заперечувалося у судовому засіданні.

Статтею 3 Закону України «Про Вищу раду юстиції»передбачено, вносить подання Президенту України про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад; розглядає справи і приймає рішення стосовно порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності; 3)здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів; 4) розглядає скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів апеляційних та місцевих судів, а також прокурорів.

Відповідно до § 1.4. п. 6 Регламенту Вищої ради юстиції секретар дисциплінарної секції розглядає скарги громадян у яких містяться відомості про порушення присяги та обовязків судді суддями Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів; розглядає скарги, та інші матеріали, в яких містяться відомості про порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 21 травня 2002 року № 9-рп/2002, Вища рада юстиції здійснює перевірку звернень народних депутатів України, Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 України з прав людини, звернень інших посадових осіб, органів державної влади і місцевого самоврядування, громадян, якщо в них містяться відомості про наявність передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України підстав для звільнення судді з посади, і за результатами перевірки приймає відповідне рішення.

Проаналізувавши вимоги Законів, нормативно правових актів суд прийшов до висновку, що відповідач вжив належних заходів щодо розгляду у встановлені Законом України «Про звернення громадян»строки. За наслідками розгляду вищевказаних скарг відповідачем 10 вересня 2010 року за вих. № КО-2680/0-3-7654/0/9-10 було надано відповідь та направлено субєкту звернення ОСОБА_1 Вказані обставини вказують на те, що позивач надав відповідь субєкту звернення ОСОБА_1 у визначені Законом строки, який не перевищував сорока п'яти днів. Водночас слід звернути увагу, що позивачі відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»при розгляді заяви чи скарги мали право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, однак не скористались наданим їм правом. Крім того, відповідно до розділу ІІІ § 3.1. п.п.2, 9 Регламенту Вищої ради юстиції субєкти звернення до ОСОБА_6 мають зокрема такі права: ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарної справи та матеріалами перевірки; бути присутніми на засіданнях секції та ОСОБА_6 при розгляді відповідних питань та інші. Однак позивачі не скористалися своїм правом. З урахуванням зазначених та досліджених обставин суд прийшов до висновку, що права, інтереси чи свободи позивачів щодо особистого звернення до ОСОБА_6 Вищої ради юстиції порушені не були, ніяких перешкод для здійснення позивачами їх прав і законних інтересів чи свобод з боку відповідача щодо звернень, не створювалось.

З огляду на те, що скарги були розглянуті, а офіційні відповіді позивачам надіслані позовна вимога щодо визнання бездіяльності ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 є необгрунтованою та безпідставною, і такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про зобов'язання ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 розглянути кожну скаргу окремо з прийняттям окремого рішення, відповідно до законодавства, суд зауважує наступне.

Повноваження ОСОБА_6 Вищої ради юстиції регламентовані Конституцією України, Законом України «Про вищу раду юстиції», Регламентом до Вищої ради юстиції, та іншими законами.

Статтею 20 Закону України «Про Вищу раду юстиції»передбачено, що ОСОБА_6 Вищої ради юстиції здійснює керівництво роботою Вищої ради юстиції. ОСОБА_6 Вищої ради юстиції обирається з членів Вищої ради юстиції на три роки, без права переобрання, на Першому засіданні Вищої ради юстиції таємним голосуванням шляхом подання бюлетенів з будь-якою кількістю кандидатур, запропонованих членами Вищої ради юстиції. ОСОБА_6 Вищої ради юстиції не може бути обрано членів Вищої ради юстиції, які входять до її складу за посадою. Порядок проведення голосування встановлюється Вищою радою юстиції. Відкриває перше засідання Вищої ради юстиції і веде його ОСОБА_6 Верховного Суду України до обрання ОСОБА_6 Вищої ради юстиції, а в разі його відсутності - Міністр юстиції України. Рішення про обрання ОСОБА_6 Вищої ради юстиції вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини від конституційного складу Вищої ради юстиції.

Відповідно до стаття 21 Закону України «Про Вищу раду юстиції» до повноважень ОСОБА_6 Вищої ради юстиції належить:

- організація роботи Вищої ради юстиції та головування на її засіданнях;

- координація роботи секцій і членів Вищої ради юстиції; призначення засідань Вищої ради юстиції;

- надіслання подання Вищої ради юстиції про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади;

- загальне керівництво апаратом Вищої ради юстиції;розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Вищої ради юстиції; здійснення інших повноважень, передбачених регламентом Вищої ради юстиції.

ОСОБА_6 Вищої ради юстиції представляє Вищу раду юстиції у зносинах з іншими органами та організаціями.

Згідно із § 1.2. Регламенту Вищої ради юстиції, ОСОБА_6 здійснює повноваження, визначені статтею 21 Закону України Про Вищу раду юстиції, а також:

- інформує ОСОБА_6 протягом січня кожного року про результати її діяльності за попередній рік та звітує про витрачання за минулий рік бюджетних коштів, спрямованих на утримання ОСОБА_6;

- подає на затвердження ОСОБА_6 проект кошторису витрат на наступний фінансовий рік;

- подає на затвердження ОСОБА_6 структуру та штат секретаріату ОСОБА_6;

- підписує прийняті ОСОБА_6 акти;

- в порядку, передбаченому цим Регламентом, доручає члену ОСОБА_6 провести перевірку відомостей, викладених у пропозиціях, зверненнях, скаргах, повідомленнях;

- координує діяльність членів ОСОБА_6 по виконанню доручень та підготовці відповідними структурними підрозділами секретаріату матеріалів на засідання ОСОБА_6;

- відповідно до Закону України Про державну службу вирішує або порушує у встановленому порядку питання про присвоєння рангів державного службовця працівникам апарату ОСОБА_6;

- видає розпорядження та накази в межах своєї компетенції;

- застосовує до працівників секретаріату заходи заохочення та дисциплінарного впливу;

- представляє ОСОБА_6 у зносинах із органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, підприємствами, установами і організаціями, органами влади інших держав та міжнародними організаціями;

- затверджує положення про структурні підрозділи секретаріату ОСОБА_6, посадові інструкції та інші інструкції з питань діяльності секретаріату, порядок атестації працівників секретаріату згідно з чинним законодавством;

- призначає на посади в ОСОБА_6 та звільняє з посад працівників, крім посадових осіб, які обираються на посади в порядку, визначеному цим Регламентом;

- здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства.

Особа, яка виконує обов'язки ОСОБА_6, здійснює повноваження, визначені у даному параграфі.

Проаналізувавши вимоги Закону, нормативно правових актів, суд прийшов до висновку, що вимога позивачів про зобов'язання ОСОБА_6 Вищої ради юстиції ОСОБА_7 розглянути кожну

скаргу окремо з прийняттям рішення по кожній скарзі окремо, відповідно до законодавства, виходить за межі повноважень ОСОБА_6 Вищої ради юстиції є необґрунтованою та безпідставною.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач, звернувшись із даним позовом, обрав спосіб захисту порушеного права, який не відповідає способам, визначеним законом.

Викладене свідчить про те, що суд, як орган судової влади, повинен діяти у відповідності до Конституції та Законів України і захищати порушене право в спосіб установлений законом.

Вища рада юстиції є колегіальним, незалежним органом, який діє відповідно до повноважень, визначених статтею 131 Конституції України та статтею 3 Закону України «Про Вищу раду юстиції», а саме: вносить подання Президенту України про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад; розглядає справи і приймає рішення стосовно порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності; здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів; розглядає скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів апеляційних та місцевих судів, а також прокурорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Вищу раду юстиції» повноваження, організація і порядок діяльності Вищої ради юстиції визначаються Конституцією України, цим Законом та Регламентом Вищої ради юстиції, який затверджується на її засіданні.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Посадові особи Вищої ради юстиції розглянули скарги, надіслані позивачами, і, перевіривши викладені у них факти, своєчасно в установлений Законом термін повідомили заявників.

З питань, що стосуються скасування судових рішень, з якими позивачі не погоджуються, а також встановлення порушень суддями при їх винесенні норм матеріального чи процесуального законодавства - останнім було роз'яснено, що Вища рада юстиції діє в межах повноважень, визначених у ст.131 Конституції України та статті 3 Закону України «Про Вищу раду юстиції», не є органом правосуддя і не вправі перевіряти судові рішення (надавати їм правову оцінку). Таке право належить виключно вищестоящим судам апеляційної та касаційної інстанції.

Вища рада юстиції діє в межах повноважень регламентованих Конституцією України, Законом України «Про вищу раду юстиції», Регламентом до Вищої ради юстиції, який визначає організацію і порядок діяльності Вищої ради юстиції (далі - ОСОБА_6) на реалізацію повноважень, наданих їй Конституцією України, Законом України «Про Вищу раду юстиції»та іншими законами, якими встановлено вичерпний перелік повноважень ОСОБА_6 Вищої ради юстиції, до яких не входить право встановлювати компетенцію того, чи іншого державного органу. Тому, вимога позивача щодо зобов'язання ОСОБА_6 вищої ради юстиції встановити компетенцію, щодо розгляду вказаних скарг виходить за межі повноважень та не підлягає задоволенню.

Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки в розумінні статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність дій відповідачем доведена.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття (вчинення дії). В даному випадку відповідачем надана відповідь у встановлені законом строки.

Згідно ст. 8 Кодекс адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги субєктів звернення позивачів, є необґрунтованими та безпідставними, і такими, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9 ч. 7, 69-71, 86, 87, 94, 122, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої другої, четвертої статті 186 КАС України, сторони які беруть участь у справі , мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня одержання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2011 року.

Головуючий суддя П.Д. Дембіцький

Суддя Я.Ю. Ковалюк

Суддя В.К. Левицький