Справа № 22-а-1662/11
Суддя: Бєлка В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-1662/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-1662/11 Головуючий у 1 інстанції: Васильченко В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кримської О.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Череватій О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою

Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області

на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2009 року у справі

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та оскарження бездіяльності Управління Пенсійного фонду України і здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області (далі УПФУ в К.-Дніпровськлму районі Запорізької області) про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та оскарження бездіяльності Управління Пенсійного фонду України і здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни».

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що має статус дитини війни, а тому, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11.2004 року має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Просила суд поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати відмову відповідача відносно виплати щомісячної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року до 30.08.2009 року.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_3 у нарахування та виплаті за період з 09.07.2008 р. по 31.12.2008 р. суми пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до приписів ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 р. з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період з травня по грудень 2008 р. включ6но.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 09.07.2008 року по 30.08.2009 року суму пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до приписів ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 р. з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, з відрахуванням отриманих ОСОБА_3 сум підвищення до пенсії у період з 22.05.2008 року по 30.08.2009 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в К.-Дніпровському районі Запорізької області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у звязку з порушенням норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління ПФУ в К.-Дніпровськомурайоні Запорізької області підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, позивач має статус дитини війни, що підтверджено ксерокопією паспорта та пенсійним посвідченням (а.с. 8-9).

У відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VІ до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни щодо визначення розміру підвищення до пенсії, визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем, як така, що суперечить Закону, який має вищу юридичну силу.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом ( ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відсутність підстав для застосування мінімального розміру пенсії за віком, який встановлено ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до правовідносин, що виникають внаслідок визначення розміру пенсій на підставі інших Законів ніж вищезазначений, дає підстави стверджувати про наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" громадянам, які мають статус дитини війни, при цьому прогалина полягає в частині відсутності механізму визначення мінімальної пенсії за віком, від розміру якої на 30% мають підвищуватись виплати громадянам, які мають статус дитини війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дітям війни.

Нормами чинного процесуального законодавства, зокрема п. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, а п. 7 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства свідчать про те, що застосування судом першої інстанції у якості розрахункової величини для обчислення мінімальної пенсії за віком розміру прожиткового мінімуму, який обчислено відповідно до норм ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є правильним, оскільки у даному випадку судом першої інстанції застосовано аналогію закону, а статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Зміст ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу за період з 09.07.2008 року по 30.08.2009 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування постанови, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2009 року, у цій справі залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: