Справа № 822/2602/15
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2602/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.06.2015 року форми "Р" №/718 та №/719.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 26.06.2015 року №/718, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 185 981 грн. та податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 26.06.2015 року №/719, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 134 751 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення перевірки відповідачем не взяті до уваги документи, які були у розпорядженні підприємства та підтверджували реальність господарських операцій, здійснення яких вплинуло на формування показників податку на додану вартість та податку на прибуток.

Також зазначає, що позивачем для перевірки були надані необхідні та наявні у нього документи, які засвідчують належне виконання умов зобов'язань за укладеними договорами, підтверджують рух активів в процесі здійснення господарських операцій та правомірність оподатковуваних операцій.

На думку позивача, податковим органом були зроблені необґрунтовані висновки про те, що господарські операції з ТОВ "Союзгідравліка Україна", ТОВ "Агро - Днепр", ТОВ "Промислові Мастила - Захід", ТОВ "Агрілог" та ТОВ "Альтаріс" не підтверджені відповідними первинними документами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, просить його задоволити.

Представники відповідача позов не визнають з мотивів, викладених у письмовому запереченні.

Пояснюють, що за результатами проведеної перевірки позивача було встановлено ряд порушень податкового законодавства, які призвели до формування податкової звітності на підставі даних, не підтверджених належними документами. Тому, податковим органом був складений акт №2362/22-25-22-04/31021995 від 12.06.2015 року, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

На думку представників податкового органу позивачем не були надані документи, які у розумінні вимог законодавства України є документами первинного обліку, та які повинні були бути належним чином оформлені і надані для перевірки.

Зазначене, на думку податкового органу, свідчить про те, що позивач порушив порядок формування податкових зобов'язань з ПДВ та податку на прибуток, що призвело до заниження податкових зобов'язань. Враховуючи викладене, просять у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини" є юридичною особою, .

Працівниками ДПІ у м. Хмельницькому у період з 15.05.2015 року по 28.05.2015 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Агро-Запчастини" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складений акт №2362/22-25-22-04/31021995 від 12.06.2015 року, яким встановлені наступні порушення суб'єктом господарювання вимог податкового законодавства:

- п. 138.1, п. 138.2, п. 138.5, п. 138. 8, п.п. 138.12.2. п. 138.12 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 123 987 грн., в тому числі за три квартали 2012 року на суму 66 501 грн., в тому числі за 3 квартал 2012 року в сумі 66 501 грн., за 2012 рік на суму 83 095 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року в сумі 16 594 грн., за 2013 рік на суму 25 918 грн., за 2014 рік на суму 14 974 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, абз. "б" п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено суму податку на додану вартість всього у сумі 89 834 грн., в тому числі за лютий 2013 року у сумі 52 295 грн., за березень 2013 року у сумі 4 858 грн., за квітень 2013 року у сумі 2 454 грн., за червень 2013 року у сумі 1 697 грн., за липень 2013 року у сумі 3 097 грн., за серпень 2013 року у сумі 2 252 грн., за вересень 2013 року 1 787 грн., за жовтень 2013 року у сумі 870 грн., за листопад 2013 року у сумі 2 601 грн., за грудень 2013 року у сумі 1 030 грн., за лютий 2014 року 1 566 грн., за червень 2014 року у сумі 9 447 грн., за липень 2014 року 1 965 грн., за серпень 2014 року у сумі 451 грн., за вересень 2014 року у сумі 1 547 грн., за жовтень 2014 року у сумі 944 грн., за листопад 2014 року 973 грн. та завищене від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду за рудень 2014 року на суму 2 228 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 26.06.2015 року:

- №/718, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 185 981 грн. в т.ч. за основним платежем - 123 987 грн., штрафних санкцій в розмірі 61 994 грн.

- №/719, яким збільшено суму грошового зобов'язання по додану вартість в сумі 134 751 грн. в т.ч. за основним платежем - 89 834 грн., штрафних санкцій в розмірі 44 917 грн.

На думку податкового органу, вищезазначені порушення виникли у зв'язку із здійсненням позивачем господарських операцій з ТОВ "Союзгідравліка Україна", ТОВ "Агро - Днепр", ТОВ "Промислові Мастила - Захід", ТОВ "Агрілог" та ТОВ "Альтаріс", що не були належним чином документально підтверджені.

Оцінюючи правомірність висновків податкового органу суд встановив наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "Союзгідравліка Україна", ТОВ "Агро - Днепр", ТОВ "Промислові Мастила - Захід", ТОВ "Агрілог" та ТОВ "Альтаріс" укладені договори поставки автозапчастин (мастил) №2203 від 22.03.2012 року, №63/12 від 26.01.2012 року, №3382/126 від 14.02.2013 року, №43 від 24.01.2012 року, №14 від 10.01.2011 року.

За умовами яких постачальники - ТОВ "Союзгідравліка Україна", ТОВ "Агро - Днепр", ТОВ "Промислові Мастила - Захід", ТОВ "Агрілог" та ТОВ "Альтаріс" зобов'язуються поставити, а позивач прийняти й оплатити цей товар.

Для перевірки підприємством наданий ряд первинних документів стосовно поставок товарів від зазначених вище постачальників, які проводились протягом 01.07.2012 року по 31.12.2014 року включно.

Цими документами є договори (у тому числі додаткові договори), податкові та видаткові накладні.

Розрахунки за отриманий товар здійснювались у безготівковій формі (з ТОВ "Агро - Запчастини" здійснювався взаємозалік), про що свідчать надані позивачем копії банківських виписок.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, згідно положень яких первинні документи - письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ; назва документа (форми); код форми; дата і місце складання; зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі); посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач правомірно включив до складу витрат витрати, понесені ним в зв'язку з придбанням товарів, які в подальшому використовувались в межах господарської діяльності. Факт отримання позивачем товарів (робіт, послуг) підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, які засвідчують здійснення платником витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Стосовно донарахованої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198).

Форма та порядок заповнення податкової накладної передбачені ст. 201 ПК України, відповідно до п. 201.1 якої платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у даному пункті.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, Податковим кодексом України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства.

На основі отриманих податкових накладних, суми ПДВ включені позивачем до складу податкового кредиту.

Частиною 1 статті 9 Закону встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з цією нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Наявність або відсутність окремих документів не може бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

Відповідачем не надані будь-які належні докази на підтвердження того, що вчинені позивачем господарські операції не були спрямовані на настання реальних правових наслідків або не призвели до таких наслідків.

Натомість, судом встановлено, що вищевказані господарські операції щодо поставки автозапчастин супроводжувались оплатою в безготівковій формі (з ТОВ "Агро - Запчастини" здійснювався взаємозалік), що призвело до зміни майнового стану сторін, отриманням та оприбуткуванням товару.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність сертифікатів відповідності як на підставу недійсності договорів, оскільки за змістом ч.1 та 2 ст.666 ЦК України єдиними правовими наслідками невиконання продавцем обов'язку передати покупцеві документи, що стосуються товару, є право (а не обов'язок) покупця відмовитись від договору та повернути товар продавцеві.

Окрім цього, право використання сертифікованої чи несертифікованої продукції у власній господарській діяльності належить безпосередньо позивачу, який здійснює діяльність на власний ризик з метою отримання прибутку.

Разом з тим, враховуючи підтвердження первинними документами фактичного здійснення господарської операції між сторонами по придбанню товару, наявність або відсутність у платника податків - покупця сертифікатів якості товару, транспортної документації не впливає відповідно до вимог податкового законодавства на правомірність формування податкового кредиту.

Окремо суд зауважує, що відповідно до умов договорів поставки автозапчастин №2203 від 22.03.2012 року, №63/12 від 26.01.2012 року, №3382/126 від 14.02.2013 року, №43 від 24.01.2012 року, №14 від 10.01.2011 року доставка товару здійснюється транспортом та за рахунок Постачальника. Таким чином твердження відповідача про відсутність у позивача транспортної документації є безпідставними.

В судовому засіданні судом оглянуті подорожні листи, які засвідчують поставку товару від контрагентів позивача та інші обставини транспортування. Крім того, суду надані фотознімки транспортних засобів, якими здійснювалось транспортування товару.

Суд не бере до уваги посилання податкового органу на порушення позивачем порядку оформлення подорожніх листів, яке, на думку податкового органу, полягає у неповному зазначенні у відповідній графі місця звідки повинен бути взятий вантаж.

На думку суду, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

В судовому засіданні позивачем були надані належним чином оформленні та засвідчені копії документів, які відповідають вимогам первинності та доводять здійснення підприємством господарських операцій з вказаними вище контрагентами. Тому, правомірним є формування позивачем показників витрат та податкових зобов'язань з урахуванням зазначених вище господарських операцій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні представниками відповідача не надані належні докази, які доводять дійсне порушення позивачем вимог податкового законодавства, відсутність під час перевірки необхідних первинних документів або відсутність реального характеру вчинених за участю позивача господарських операцій, суд вважає податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись Податковим кодексом України, ст. ст. 86, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 26.06.2015 року форми "Р" №/718 та №/719.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини" судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 серпня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1