Справа № 2а-6723/11/0552
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - < Суддя першої інстанції >
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2012 року справа №2а-6723/11/0552

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Міронової Г.М., Юрко І.В.,

cекретар судового засідання Костроміна Г.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3, управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки на постанову Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 22 листопада 2011 року по справі №2а-6723/11/0552 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в в Центрально-Міському районі м. Макіївки про визнання неправомірними дій у відмові в перерахунку пенсії, зобовязання здійснити перерахунок пенсії. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.53) просив зобовязати УПФУ провести перерахунок та виплатити йому основну та додаткову пенсію відповідно до ст..ст.50,54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.05.2011 року; стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 22 листопада 2011 року позовні вимоги задоволені частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до закону. Зобов'язано відповідача провести перерахунок позивачу основної та додаткової пенсії як інваліду 1-ї групи відповідно до ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру основної пенсії 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком з 01 червня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті на користь позивача основної та додаткової пенсії відповідно до Закону. Зобов'язати відповідача провести перерахунок позивачу основної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи, виходячи з розміру основної пенсії восьми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком з 30.05.2011 року без обмеження строком.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Позивач є потерпілою особою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченнями, віднесений до 1 категорії осіб, має 1 групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з наслідками від ЧАЕС, що підтверджується посвідченням, довідками МСЕК (а.с.9-12)

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Розділ 8 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 1 групи - 100 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що зазначена стаття частиною третьою доповнена Законом України № 2505 від 25 березня 2005 року (набрав чинності 31 березня 2005 року), тоді як частина третя статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена Законом України від 17 листопада 2005 року № 310815 (набрав чинності 13 грудня 2005 року). Саме неврахування відповідачем зазначених змін стало однією з причин хибного висновку щодо неможливості застосування стосовно позивача норм абзацу 1 статті 28 загального закону в частини визначення мінімального розміру пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму.

Згідно частини четвертої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, приписи зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, колегія суддів не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового навантаження цих визначень неможливо.

Пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, з 22.05.2008 р. відновлена дія ст. ст. 49, 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 01.01.2008 р.

Щодо визначення кінцевого терміну виплати позивачу державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в звязку зі змінами, внесеними до ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік», судова колегія зазначає наступне.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема, статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. Пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Вказаною постановою КМ України визначено, зокрема, розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність та розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

Тобто, до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23 липня 2011 року, застосуванню підлягали положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 3 постанови КМ України №745 від 23.07.2011 року визначалося, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижче відповідних розмірів.

Тобто, постановою КМ України №745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" не визначено конкретні розміри основної пенсії, як у випадку з додатковою пенсією за шкоду, заподіяну здоров»ю.

На підставі викладеного судом першої інстанції в порушення норм матеріального права зазначено кінцеву дату 22.07.2011 року, до якої треба виплачувати позивачу основну пенсію відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тоді, як виплату основної пенсії не можна обмежувати у часі при наявності вимог ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які до теперішнього часу є дійсними.

Проте, кінцевий термін виплат додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю повинен становити 22 липня 2011 року включно, оскільки з 23 липня 2011 року набрала чинності постанова КМУ №745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

Що стосується стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 500 гривень апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно Постанови КМ України №590 від 27 квітня 2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, якщо компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Проте з матеріалів справи вбачається, що адвокат, який надавав правову допомогу позивачу у розмірі 500 гривень при складанні адміністративного позову (а.с.15-16), не приймав участі при розгляді справи в суді. Тому вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають в звязку з необґрунтованістю.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим відповідно до приписів ст..202 КАС України, - підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки на постанову Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 22 листопада 2011 року по справі №2а-6723/11/0552 задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 22 листопада 2011 року по справі №2а-6723/11/0552 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки щодо відмови у перерахунку ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки провести перерахунок ОСОБА_3 основної пенсії як інваліду 1-ї групи відповідно до ст.ст.67,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру основної пенсії 10 мінімальних пенсій за віком з 01 червня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки провести перерахунок ОСОБА_3 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як інваліду 1-ї групи відповідно до ст.ст.67,50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком з 01 червня 2011 року по 22 липня 2011 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання постанови у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена та підписана колегією суддів 29 лютого 2012 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді Г.М.Міронова

ОСОБА_4