Справа № 822/1667/15
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1667/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

18 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання нечинним, скасування протоколу та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання нечинним, скасування протоколу житлової комісії та зобов`язання поновити на квартирному обліку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

14 серпня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення (вх.11394/15) від ВЧ НОМЕР_1 , в якому ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також, разом з запереченням, подано заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомленний належним чинном.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Як досліджено з матеріалів справи, позивач 01.11.2000 року відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 234 був зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, і призначений на посаду командира відділення роти обслуговування.

16.09.2007 року відповідно до поданого ним рапорту та доданих документів, житловою комісією ВЧ НОМЕР_1 його було зараховано разом із сім`єю на квартирний облік для отримання житла .

31.12.2008 року відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від №415 позивача було звільнено з лав Збройних Сил України у запас за підпунктом г пункту 85 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (припинення (розірвання) контракту у зв`язку із скороченням штату), та виключено із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

На початку березня 2015 року ОСОБА_1 було прийнято на військову службу за контрактом до ВЧ НОМЕР_2 .

З метою реєстрації та зарахування на квартирний облік позивач звернувся з запитом до командування ВЧ НОМЕР_1 щодо отримання відповідних документів, на що отримав відповідь, що станом на 02.04.2015 року він не перебуває на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 згідно протоколу житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 14.05.2009 року (а.с.9).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні вказаного позову відмовлено повністю.

Колегія суддів апеляційної інстанції з такою позицією суду погоджується, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищезазначені правовідносини регулюється Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною 1 статті 12 даного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, відповідно до п.24 якого військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до частини 9 статті 12 даного Закону передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, що згідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31.12.2008 №415 позивач був звільнений з лав Збройних Сил України у запас за підпунктом г пункту 85 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (припинення (розірвання) контракту у зв`язку із скороченням штату), та виключений із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

На момент звільнення зі складу Збройних Сил України у запас через сімейні обставини позивач мав 8 років вислуги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14.05.2009 року житловою комісією ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 було виключено із черги на отримання постійного житла у зв`язку з тим, що даний військовослужбовець був зарахований після набрання чинності Закону України від 24.06.2004 №1865-ІV "Про внесення змін до ст.12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та звільнений із військової служби в запас або відставку, не маючи вислуги на військовій службі 20 років і більше, а отже підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_1 відсутні.

Щодо правомірності виключення позивача з обліку осіб на отримання постійного житла, як військовослужбовця, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно ж з пунктом 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Із системного аналізу вищезазначених правових норм суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що позивач був знятий з квартирного обліку з дотриманням вимог абз.4 ч.1 статті 12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737, так як був звільнений з військової служби в запас та на час звільнення зі служби не досяг 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла до висновку, що рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 щодо виключення старшого сержанта ОСОБА_1 з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов у Військовій частині НОМЕР_1 є обгрунтованим та законним.

В силу вимог ст. 71 КАС України, позивачем не доведено, а в суді апеляційної інстанції знайшло своє підтвердження обгрунтованості та законності прийнятого рішення відповідачем.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не грунтуються на вимогах законодавства та не простовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.