Справа № 816/3317/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/3317/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанов ВП №41041583 і №41041369, а саме: про скасування процесуального документа від 17.01.2015, про відновлення виконавчого провадження від 17.01.2015 і про накладення штрафу в сумі 680 грн (по 340 грн 00 коп) та постанови про примусове входження.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі, які є боржниками у виконавчому провадженні ВП № 41041583 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/618/11, виданого Апеляційним судом Полтавської області 16.10.2013, оскаржують дії державного виконавця та постанови про відновлення виконавчого провадження та скасування процесуального документу від 17.01.2015, постанову про примусове входження, які прийняті державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження.

Таким чином, предметом спору у даній справі є дії та рішення державного виконавця під час виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області, ухваленого відповідно норм Цивільного процесуального кодексу України у справі № 2/618/11.

За таких обставин даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині визнання дій державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 протиправними та скасування постанов ВП №41041583 та №41041369, а саме: скасування процесуального документу від 17.01.2015, про відновлення виконавчого провадження від 17.01.2015, постанови про примусове входження не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі у наведеній вище частині позовних вимог.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу по ВП №41041583 і №41041369, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За таких обставин юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Відповідна правова позиція роз'яснена у пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

Таким чином справа в частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу по ВП №41041583 і №41041369 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1) пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання позовних заяв майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі просять скасувати постанови про накладення штрафу в сумі 340 грн, тобто заявляють позовні вимоги майнового характеру, оскільки безпосереднім наслідком оскаржуваного рішення є зміна майнового стану позивачів. Крім того, позивачі просять визнати дії протиправними, тобто звертаються із позовними вимогами немайнового характеру. Таким чином, позов має майновий і немайновий характер.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Беручи до уваги розмір майнових вимог позивачів, судовий збір для позивачів за майнові вимоги складає 182 грн 70 коп., за позовні вимоги немайнового характеру складає 73 грн 08 коп. (0,06 відсотків розміру мінімальної заробітної плати) і підлягає сплаті кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

В порушення вимог частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви позивачами не додано документи про сплату судового збору. Докази на підтвердження підстав звільнення позивачів від сплати судового збору у матеріалах позовної заяви також відсутні.

Також пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частинами 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин 1, 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У поданій позовній заяві позивачі зазначають, що постанови про накладення штрафу надійшли до них 23 січня 2015 року, водночас до суду із позовом позивачі звернулися лише 14 серпня 2015 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, в якому відправлено позовну заяву, тобто із пропуском 10-денного строку звернення до суду. До матеріалів позовної заяви позивачами додано клопотання про поновлення строку звернення до суду із посиланням на те, що ними лише 13 серпня 2015 року отримано ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року з розясненням про необхідність звернення із скаргою до Полтавського окружного адміністративного суду.

Разом з тим, в ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року у справі № 786/1946/15-ц, копія якого додана до матеріалів позовної заяви, зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргами на дії державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ у червні 2015 року.

Доказів наявності поважних причин, які унеможливлювали звернення до суду позивачів у період з дати отримання постанов про накладення штрафів 23 січня 2015 року по червень 2015 року матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, позивачі у прохальній частині позовної заяви просять визнати протиправними дії відповідача, проте не зазначають, які саме дії, коли вказані дії вчинені та коли позивачі дізналися про порушення своїх прав та інтересів зазначеними діями, що унеможливлює визначити зміст позовних вимог та обчислити перебіг строку звернення до суду.

З огляду на викладене, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява в частині позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання дій протиправними та скасування постанов про скасування процесуального документу, про відновлення виконавчого провадження, про примусове входження.

Роз'яснити позивачам право звернення до місцевого загального суду із відповідним позовом в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу залишити без руху.

Позивачеві надати строк для усунення недоліків до 09 вересня 2015 року та роз'яснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документів про сплату судового збору в розмірі 182 грн 70 коп. та 73 грн. 08 коп., сплаченого кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом, або доказів на підтвердження підстави звільнення позивачів від сплати судового збору, доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, пояснень щодо змісту та дати вчинення оскаржуваних дій та дати, з якої дізналися про порушення своїх прав та інтересів зазначеними діями.

Копію ухвали направити особам, що звернулися з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Довгопол