Справа № П/811/294/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Дегтярьова С.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" серпня 2015 р.справа № П/811/294/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. у справі № П/811/294/15 за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 21 900,00 грн. основного платежу та 5 475,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що актом перевірки від 10.10.2014 року не доведено порушення норм ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення та нарахування штрафних санкцій є незаконними.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції розглянуто справу без участі позивача, проте позивачем не заявлялось клопотання про розгляд справи без його участі, тому прийняття рішення судом першої інстанції за наведених обставин є порушенням норм процесуального права.

Висновки суду першої інстанції щодо продажу позивачем у 2013 році трьох автомобілів зроблено фактично за відсутності доказів таких обставин, а наявні в матеріалах справи копії документів не є належними та допустимими.

Зауважив, що відповідачем надано неповний текс акту перевірки, а тому він є неналежним та недопустимим доказом.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

10 жовтня 2014 року посадовими особами Кіровоградської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих від продажу рухомого майна за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт №298/1704/НОМЕР_1 від 10.10.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення, на думку відповідача, позивачем пп.49.18.4 п.48.18 ст.49, пп.164.2.4 п.164.2.4 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховане грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 21900,00 грн. (а.с.9-13; а.с.48-50).

17.10.2014 р. Кіровоградською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 року №, яким встановлено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 27 375,00 грн., з яких за основним платежем - 21 900,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5 475,00 грн. (а.с.8).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 14.01.2015 року про результати розгляду повторної скарги, оскаржуване податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу ОСОБА_2 без задоволення (а.с.15-18).

Відповідно до п.163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підставою для донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб слугувало встановлення повторного продажу позивачем об'єктів рухомого майна в 2013 році, а саме:

- автомобіля марки LEXUS LS 460 за вартістю, що складає 330000,00 грн., що підтверджується договором комісії №2621 від 15.10.2013 року та довідкою - рахунком від 15.10.2013 року, заявою позивача про підтвердження продажу;

- автомобіля марки Mitsubisi Lancer, 2008 року випуску вартістю 108 000,00грн., при цьому не сплатив податку;

- автомобіля марки BMW Х5 ЗНГ 2001 року випуску, при цьому не сплачено податок з суми доходу 165872,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 надано ОСОБА_4 довіреність, зокрема, на продаж від його (ОСОБА_2) імені автомобіля BMW Х5 ЗНГ 2001 року випуску та отримання коштів власника автомобіля (а.с.41).

22 січня 2013 року між ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 (комітент) та ТОВ "Транс-Ком Плюс" (комісіонер) укладено договір комісії №252/13/671495, відповідно до якого комітент здає, а комісіонер приймає на комісію транспортний засіб марки BMW X5. При цьому в договорі вказано, що комітентом отримана оплата за автомобіль до підписання даного договору в повному обсязі в сумі 165872,40 грн. Договір підписаний "ОСОБА_2 через ОСОБА_4." (а.с. 41 - 42).

ТОВ "Транс-Ком Плюс" листом від 15.09.2013 року підтвердило факт отримання від позивача транспортного засобу вартістю 165872,40 грн., та відображення у формі 1ДФ "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2013 року (а.с.44 )

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 надано ОСОБА_5 довіреність зокрема, на продаж від його (ОСОБА_2) імені автомобіля (а.с.34).

10 серпня 2013 року між ОСОБА_2 в особі ОСОБА_5 (комітент) та ТОВ "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" (комісіонер) укладено договір комісії, відповідно до якого комітентом передається на комісію транспортний засіб марки Mitsubisi Lancer, 2008 року випуску, вартість автомобілю складає 108 000,00 грн. (а.с.72).

ТОВ "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" листом від 04.09.2013 року підтвердило факт продажу ОСОБА_2 автомобіля та повідомило, що податок не утримувався, так як продаж транспортного засобу здійснювався у 2013 році вперше. (а.с.40, зворот.)

Окрім того, 15.10.2013 року між ОСОБА_2 (комітент) та ФОП ОСОБА_6 (комісіонер) укладено договір комісії №2621, за умовами якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента, за винагороду вчинити необхідні дії з продажу автомобілю марки LEXUS LS 460 (а.с.43)

Факт продажу автомобілю підтверджений довідкою - рахунком від 15.10.2015 року (а.с.44).

При цьому, як встановлено судом, податок сплачено з такого продажу не було, оскільки позивачем заявою на ім'я ФОП ОСОБА_6 повідомлено, що це перший транспортний засіб, який ним продається в 2013 році (а.с.43).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.2.4 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 172 - 173 цього Кодексу.

Пунктом 173.1. ст.173 ПК України встановлено, що дохід платника податку від продажу (обміну) об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).

У відповідності до п.173.2 ст.173 Податкового кодексу України, як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.

Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.167.2 ст. 167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

З матеріалів вбачається, що позивачем отримано дохід від продажу рухомого майна, а саме - легкових автомобілів у 1 кварталі 2013 року в сумі 165872,40 грн., у 3 кварталі 2013 року в сумі 108000,00 грн., у 4 кварталі 2013 року в сумі 330000,00 грн., що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.45).

Згідно з п.п.173.3. ст.173 Податкового кодексу України, у разі якщо стороною договору купівлі-продажу об'єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов'язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем особисто та через представників (ОСОБА_4, ОСОБА_5) укладено з ТОВ "Транс-Ком Плюс", ТОВ "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" та ФОП ОСОБА_6 договори комісії, де право власності на легкові автомобілі не переходить до комісіонерів, а тому колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо не застосування в даному випадку п.п.173.3. ст.173 Податкового кодексу України.

Більш того, згідно ч.2 п.п.173.3. ст.173 Податкового кодексу України у разі якщо об'єкт рухомого майна продається (обмінюється) за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента чи фізичної особи - підприємця, такий посередник виконує функції податкового агента стосовно подання до органу державної податкової служби інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, а платник податку під час укладення договору зобов'язаний самостійно сплатити до бюджету податок з доходу від операцій з продажу (обміну) об'єктів рухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Транс-Ком Плюс", ТОВ "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" та ФОП ОСОБА_6 свій обов'язок подання до органу державної податкової служби інформації про суму доходу, передбачений ч.2 п.п.173.3. ст.173 Податкового кодексу України виконали в повному обсязі (а.с.45).

В свою чергу позивачем надано ТОВ "Транс-Ком Плюс", ТОВ "Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" та ФОП ОСОБА_6 недостовірну інформацію, а саме - повідомлено що кожний із продажів легкового автомобіля є першим. При цьому податку з доходів фізичних осіб від операцій з продажу автомобілів в добровільному порядку ним не сплачено.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не задекларований дохід, отриманий в період 2013 року від продажу трьох об'єктів рухомого майна - легкових автомобілів на суму 438000,00 грн., який підлягає оподаткуванню за ставною 5%, та не надано доказів до суду про сплату податку з доходів фізичних осіб у сумі 21900,00 грн. (438000,00 грн.*5%), а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

З приводу посилань позивача на відсутність в матеріалах справи доказів підтверджуючих встановлені судом першої інстанції обставини по справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частинами 1-2 ст.70 КАС України зазначається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися.

Відповідно до ч.1 ст.79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 року зобов'язано позивача надати до суду належним чином завірені копії декларації з податку за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, копію договору купівлі продажу рухомого майна, укладеного з ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та СПД ОСОБА_6, документальні докази оплати товарів/послуг (належним чином завірені копії платіжних документів з відміткою банку) або документальні докази того, що дохід не отримувався.

Витребувані судом докази позивач до суду не надав, причини, через які ці докази не можуть бути надані не навів.

В свою чергу, відповідач надав до суду всі наявні в нього копії документів, які були використані в ході перевірки позивача, отримані відповідачем від суб'єктів господарювання з якими укладались угоди купівлі-продажу.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на вищевикладені обставини справи та норми права колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції було правомірно вирішено справу на основі наявних у ній доказів, а тому посилання позивача на відсутність в матеріалах справи належних доказів є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання позивача на те, що акт перевірки надано не в повному обсязі, а тому він є неналежним та недопустимим доказом, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки надані до суду позивачем та відповідачем копії акту перевірки є ідентичними та містять 4 арк., а з наведеної у акті перевірки інформації вбачається встановлене контролюючим органом порушення позивачем норм податкового законодавства.

Щодо посилань позивача на те, що судом першої інстанції розглянуто справу без участі позивача, однак позивачем не заявлялось клопотання про розгляд справи без його участі, тому прийняття рішення судом першої інстанції за наведених обставин є порушенням норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що зазначене порушення норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи по суті, а тому не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неповно з'ясувано обставини справи, що мають значення для справи та

допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлене порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

За наведених обставин, колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 р. у справі № П/811/294/15 за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А. Олефіренко

В.А.Шальєва