Справа № 2-а-4281/11
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2011-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________________________
Справа № 2а-4281/11року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2011 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба, розглянувши у скороченому порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про перерахунок пенсії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, зазначивши, що він є пенсіонером та продовжує працювати. Тому вважає, що відповідно до ст. ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"та п.п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 має право на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2010 рік. Однак відповідач здійснив такий перерахунок з порушенням встановлених законодавством норм, застосувавши показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік, що є порушенням його законних прав та інтересів, що потребують судового захисту.

Посилаючись на вищенаведене просить визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати відповідача з 01 березня 2011 року провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує року перерахунку пенсії, а саме за 2010 рік та виплачувати в подальшому пенсію у відповідності з проведеним перерахунком та стягнути затрачені нею витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн.

Відповідач своїх письмових заперечень до суду не подав хоча, 26.08.2011 року отримав копію ухвали суду разом із позовними матеріалами.

Дана справа розглядається, відповідно до положень ст.1832 КАС України, в порядку скороченого провадження без виклику сторін і проведення судового засідання.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером за віком та перебуває на обліку у відповідача, одержуючи державну пенсію за віком та продовжує працювати.

26.05.2011 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати.

Як вбачається з листа відповідача, він здійснив позивачу перерахунок пенсії по стажу та із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну особу в цілому по Україні за 2008 рік (1573,99 грн.).

Відповідно до вимог ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"в редакції Закону від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі -Закон № 1058-IV) визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону.

Частиною другою ст. 40 Закону № 1058-IV встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Таким чином при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу. Отже, зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак, містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV ).

Підпунктом "б" підпункту 9 пункту 35 розділу II Закону України від 28.12.2007 року № 107-V "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2008 року, абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV було викладено в новій редакції, а саме: середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну страховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Цим же Законом (п.п. "б"п.п. 9 п. 35 розділу ) частину четверту статті 42 викладено в такій редакції: У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, зокрема, положення підпункту "б"підпункту 9, підпункту "б"підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином, з 22.05.2008 року було відновлено дію положення частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у первинній його редакції.

28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих громадян"на яку посилається позивач як на підставу неправомірності дій відповідача. Разом з цим, як вбачається із змісту вищенаведеної постанови, вона не відповідає положенням ч.4 ст. 42 Закону № 1058-IV у редакції Закону від 09.07.2003 року, які, на момент розгляду справи є чинними.

Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, при перерахунку пенсії підлягає застосуванню підлягає Закон № 1058-IV, а саме нормативні положення статті 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач при перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік діяв правомірно, дотримуючись норм Закону №1058-IV, а отже визнавати його дії неправомірними та зобов'язувати провести перерахунок -підстав не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, в зв'язку з чим відповідно до ст. 94 КАС України відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Суд також приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Статтею 87 КАС України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно з ст.90 цього Кодексу витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як вбачається з акта приймання-передавання послуг та квитанції, позивач сплатив виконавцеві товариству з обмеженою відповідальністю "Надія"400,00 грн. в якості оплати за правову допомогу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави"від 27.04.2006 року №590 граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Якщо компенсація сплачується за рахунок держави граничний розмір таких витрат не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5% розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день. У довідці, виданій товариством з обмеженою відповідальністю "Надія"вказано, що на надання правової допомоги позивачу було витрачено чотири години, проте якими доказами підтверджується витрата такої кількості годин на правову допомогу не зазначено. Крім того, у довідці про витрату робочого часу на надання правової допомоги вказано на те, що проводився збір необхідних документів, проте, крім документів, які знаходяться у самого ж позивача, до позовної заяви нічого не додано. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 11, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про перерахунок пенсі - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Диба О.В.

17.09.2011 Справа № 2-а-4281/11