Справа № 805/2533/15-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 р. Справа № 805/2533/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Грищенка Є.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» про стягнення податкового боргу у розмірі 249 545,67 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Жовтнева обєднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» про стягнення податкового боргу у розмірі 249 545,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств в розмірі 249 545,67 грн., який просить стягнути за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Представник позивача у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заперечення на адміністративний позов відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно постанови Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року у справі № 805/180/15-а, податковий борг за аналогічний період 2014 року вже було стягнуто з розрахункових рахунків державного підприємства , на підставі чого просив суд закрити провадження по справі.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» є юридичною особою, зареєстроване за кодом , перебуває на обліку в Жовтневій обєднаній державній податковій інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області відповідно до довідки про взяття на облік платника податків (а.с.6-7, 9).

Відповідачем до податкового органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за № НОМЕР_1 від 19.07.2014 р. на суму 15 936,00 грн., № НОМЕР_2 від 20.08.2014 р. на суму 2 100,00 грн., № НОМЕР_3 від 18.09.2014 р. на суму 1 607,00 грн., № НОМЕР_4 від 20.10.2014 р. на суму 223,00 грн., № НОМЕР_5 від 20.11.2014 р. на суму 1 190,00 грн., № НОМЕР_6 від 19.12.2014 р. на суму 1 534,00 грн., № НОМЕР_7 від 22.01.2015 р. на суму 181,00 грн., в яких самостійно визначено загальну суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за звітний період в розмірі 22 771,00 грн., але у звязку з наявною переплатою у розмірі 6 415,24 грн. та добровільним погашенням зобовязань в розмірі 6 744,00 грн. податковий борг складає 9 611,76 грн. (а.с. 11-24).

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених Податковим кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, оскільки платник податків не своєчасно сплачував податкові зобовязання відповідачу було нараховано пеню, яка обліковується згідно витягу з облікової картки в розмірі 247,22 грн. (а.с. 25-32).

Таким чином, загальна сума заборгованості ТОВ «ВІКТВА» з податку на додану вартість складає 9 590,72 грн.

Відповідачем до податкового органу подано звітні податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 р. № НОМЕР_8 від 04.02.2014 на суму 396 701,00 грн. та № НОМЕР_9 від 02.03.2014 на суму 91,00 грн. (а.с. 33-36). Податкове зобовязання з податку на прибуток підприємства, яке самостійно визначене відповідачем складає 396 701,00 грн., було частково погашено у звязку з наявною переплатою у розмірі 170 000,00 грн. податковий борг складає 226 701,00 грн. Також було погашено податкове зобовязання у розмірі 91,00 грн. Таким чином, остаточна сума боргу складає 226 610,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були проведені документальні невиїзні перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» з питань своєчасності сплати податку на прибуток, за результатами яких складені акти перевірки від 04.06.2014 № 1196/05-81-15-02-08-1/38673825 за період з 12.03.2014 по 19.05.2014, від 10.07.2014 № 1443/05-81-15-02-08-1/38673825 за період з 12.03.2014 по 24.06.2014, від 19.05.2014 № 1079/05-81-15-02-08/1/38673825 за період з 12.03.2014 по 05.05.2014, від 10.04.2015 № 666/05-81-15-02-08-1/38673825 за період з 11.03.2014 по 11.03.2015 (а.с. 37,40, 49-50, 52-53).

Перевіркою встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначених актів перевірки та абз. 3 п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу прийняті податкові повідомлення рішення:

- № НОМЕР_10 від 20.05.2014 р. про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 8000,00 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 20.05.2014 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 47);

- № НОМЕР_11 від 06.06.2014 р. про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 2000,00 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 10.06.2014 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 42);

- № НОМЕР_12 від 10.07.2014 р. про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 2000,00 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 10.07.2014 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 38);

- № НОМЕР_13 від 20.04.2015 р. про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 36,40 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 20.04.2015 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 51);

Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень рішень в адміністративному або судовому порядку суду не надано.

З матеріалів справи встановлено, що з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платниками податків перед бюджетом державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181, відповідачу було надіслано податкову вимогу № 176-25 від 12.03.2014 року на суму 336 701,00 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 14.04.2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 46).

Підпунктом 49.1 ст. 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

На підставі п. 49.2. ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) що місяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до абз. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Як зазначено у п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. за №1244 "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" відповідно до п. 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18 ст. 95 Податкового кодексу України затверджено:порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі по тексту - Порядок) який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками органу державної податкової служби (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу.

У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів (п.4 Порядку).

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК, п.6 Порядку).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що заявлений позивачем позов про стягнення податкового боргу у розмірі 249 545,67 грн. підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно стягнення податкового боргу за аналогічний період відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року у справі № 805/180/15-а, оскільки предмет спору, правові підстави та зміст позову у зазначеній вище справі та даній справі не співпадають.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Предметом позову у справі № 805/180/15-а є стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків, правовою підставою якого є п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України. Предметом даної справи є стягнення податкового боргу за рахунок готівки, а правовою підставою - п. 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Зміст позову - це частина позову, яка відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов'язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.

У справі № 805/180/15-а позивач просив суд стягнути борг з розрахункових рахунків відповідача, у даній справі - за рахунок готівкових коштів відповідача.

Слід зазначити, що стаття 95 Податкового кодексу України передбачає певну черговість заходів, які повинен вчинити орган доходів і зборів на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, а саме: шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, стягнення готівкових коштів та шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У всіх випадках виконавчим органом щодо судових рішень, винесених стосовно юридичних осіб буде орган доходів і зборів.

Виходячи з зазначеного, у суду немає підстав для закриття провадження у даній справі, як помилково вважає відповідач.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств в розмірі 249 545,67 грн.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» про стягнення податкового боргу у розмірі 249 545,67 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТВА» заборгованість у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належать платнику податків в розмірі 249 545 (двісті сорок девять тисяч пятсот сорок пять гривень) 67 копійок.

Постанову прийнято в порядку письмового провадження 6 серпня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Грищенко Є.І.