Справа № 815/4150/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4150/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Піньковської О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за договором)

відповідач: Манзенюк Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Романа Миколайовича про визнання протиправними дій державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М., визнання незаконними та скасування постанов, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 серпня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Романа Миколайовича, в якій останній з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: визнати протиправними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М., визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. № 47994715 від 01.07.2015р., № 47994766 від 01.07.2015р., № 47994664 від 01.07.2015р., № 47648574 від 25.05.2015р.

В обґрунтовання позову зазначено, що оскаржувані постанови прийняті на підставі постанов Південної митниці Міндоходів № 0218/50000/13 від 17.06.2013р., № 0219/50000/13 від 18.06.2013р., № 0221/500000/13 від 20.06.2013р., № 0220/50000/13 від 10.06.2013р. При їх прийнятті, на думку позивача, не було враховано положень ст. 536 Митного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців. Позивач також наголосив, що згідно ст. 536 Митного кодексу України не підлягають виконанню постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. З цих підстав, позивач вважає, що зазначені постанови підлягають скасуванню.

Відповідач - Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції проти задоволення позову заперечував, надавши до суду заперечення, з яких вбачається, що останній вважає дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. правомірними, оскільки він, керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», правомірно виніс постанови про відкриття провадження № 47994715 від 01.07.2015р., № 47994766 від 01.07.2015р., № 47994664 від 01.07.2015р., № 47648574 від 25.05.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2013р. Південною митницею Міндоходів прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0218/50000/13 та накладено штраф на ОСОБА_3 у розмірі 8500грн. Постанова набрала законної сили 27.06.2013р. та 26.07.2013р. була вперше пред'явлена до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

31.07.2013р. державним виконавцем відділу, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по зазначеному виконавчому документу, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

30.06.2015р. виконавче провадження по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 17.06.2013 року за номером 0218/50000/13 було завершене на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління.

01.07.2015р. до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла постанова від Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадждення від 01.07.2015 року, на підставі якої повторно було відкрито виконавче провадження постановою ВП № 47994715 від 01.07.2015 р. по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 17.06.2013 року за номер 0218/50000/13.

17.06.2013 р. Південною митницею Міндоходів прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0219/50000/13 та накладено штраф на ОСОБА_3 у розмірі 8500грн. Постанова набрала законної сили 28.06.2013р. та 26.07.2013р. була вперше пред'явлена до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

31.07.2013р. державним виконавцем відділу, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по зазначеному виконавчому документу, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

30.06.2015р. виконавче провадження по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 17.06.2013 року за номером 0219/50000/13 було завершене на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління.

01.07.2015р. до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла постанова від Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадждення від 01.07.2015 року, на підставі якої повторно було відкрито виконавче провадження постановою ВП № 47994766 від 01.07.2015 року по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 17.06.2013 року за номером 0219/50000/13.

19.06.2013 р. Південною митницею Міндоходів прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0220/50000/13 та накладено штраф на ОСОБА_3 у розмірі 8500грн. Постанова набрала законної сили 29.06.2013р. та 26.07.2013р. була вперше пред'явлена до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

31.07.2013р. державним виконавцем відділу, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по зазначеному виконавчому документу, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

30.06.2015р. виконавче провадження по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 19.06.2013 року за номером 0220/50000/13 було завершене на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління.

01.07.2015р. до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла постанова від Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадждення від 01.07.2015 року, на підставі якої повторно було відкрито виконавче провадження ВП № 47994664 від 01.07.2015 року по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 19.06.2013 року за номером 0220/50000/13.

20.06.2013 р. Південною митницею Міндоходів прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0221/50000/13 та накладено штраф на ОСОБА_3 у розмірі 8500грн. Постанова набрала законної сили 30.06.2013р. та 09.08.2013р. була вперше пред'явлена до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

14.08.2013р. державним виконавцем відділу, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по зазначеному виконавчому документу, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

26.01.2015р. виконавче провадження по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 20.06.2013 року за номером 0221/50000/13 було завершене на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління.

21.05.2015р. до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла постанова від Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадждення від 11.03.2015 року, на підставі якої повторно було відкрито виконавче провадження від 25.05.2015 року по виконанню постанови Південної митниці Міндоходів, виданої від 20.06.2013 року за номером 0221/50000/13.

В порядку, передбаченому ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», 09.07.2015р. державним виконавцем були винесені постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 48132150 стосовно одного боржника - ОСОБА_3.

В порядку, передбаченому ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», 28.05.2015р. з метою забезпечення виконання виконавчого документа, державним виконавцем винесено постанову № 39180007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все нерухоме та на все рухоме майно, що належить ОСОБА_3.

На теперішній час на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 48132150 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь держави грошової суми у розмірі 34000 гривень, а саме: виконавче провадження № 47648574 по виконанню постанови № 0221/50000/13 від 20.06.2013 року на суму 8500 гривень, виконавче провадження № 47994664 по виконанню постанови № 0220/50000/13 від 19.06.2013 року на суму 8500 гривень, виконавче провадження № 47994766 по виконанню постанови № 0219/50000/13 від 18.06.2013р. на суму 8500 гривень, виконавче провадження № 47994715 по виконанню постанови № 0218/50000/13 від 17.06.2013 року на суму 8500 гривень.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення

іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі

посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України "Про виконавче провадження". Так, статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Суд відхиляє доводи позивача щодо порушення стягувачем строку, протягом якого виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, оскільки як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постанови Південної митниці міндоходів № 0218/50000/13 від 17.06.2013р., № 0219/50000/13 від 18.06.2013р., № 0220/50000/13 від 10.06.2013р.; № 0221/500000/13 від 20.06.2013р., пред'явлені до виконання в межах тримісячного строку, передбаченого ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за результатами розгляду заяв Південної митниці міндоходів від 26.07.2013р. державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, керуючись ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню постанов постанов Південної митниці міндоходів № 0218/50000/13 від 17.06.2013р., № 0219/50000/13 від 18.06.2013р., № 0220/50000/13 від 10.06.2013р.; № 0221/500000/13 від 20.06.2013р. та направив копії сторонам провадження.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню серед іншого у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відтак, на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження по виконанню постанов Південної митниці міндоходів № 0218/50000/13 від 17.06.2013р., № 0219/50000/13 від 18.06.2013р., № 0220/50000/13 у було завершене 30.06.2015р., а по постанові № 0221/500000/13 від 20.06.2013р. - 26.01.2015р. та направлене до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийнято постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та перенаправлено до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито провадження № 47994715 від 01.07.2015р., № 47994766 від 01.07.2015р., № 47994664 від 01.07.2015р., № 47648574 від 25.05.2015р.

Таким чином, необґрунтованими є твердження позивача щодо пропуску строків пред'явлення виконавчих документів Південною митницею міндоходів, оскільки, як зазначено у ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. В даному випадку, Південною митницею міндоходів виконавчі документи ще у 2013р. були предявлені до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції строки, передбачені ст. 536 Митного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» й весь цей час перебували на виконанні у державній виконавчій службі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при розгляді заяви позивача від 29.01.2015 р. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивача суд відмовляє у повному обсязі, вимоги в частині стягнення з відповідача судового збору також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Романа Миколайовича про визнання протиправними дій державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М., визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. № 47994715 від 01.07.2015р., № 47994766 від 01.07.2015р., № 47994664 від 01.07.2015р., № 47648574 від 25.05.2015р., - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 серпня 2015 року.

Суддя: Г.П. Самойлюк

відмова

21 серпня 2015 року.