Справа № 754/10106/15-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді: Літвіної Н.М.

Суддів: Ганечко О.М.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку пенсії за віком з рахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань зазначених у довідці № 91-Б від 07 липня 2015 року, виданій Управлінням праці та соціального захисту населення в Деснянському районі м. Києва з 01 липня 2015 року, з урахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію як державний службовець, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Для проведення перерахунку пенсії позивач звернулася до Управлінні Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва з заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Проте, Управлінням Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва листом від 08 липня 2015 року було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Між тим, колегія суддів з рішенням суб»єкта владних повноважень не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про Державну службу» - у разі підвищення розміру заробітку працюючим державним службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітку працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 33 даного Закону встановлено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно до ст. 37 Закону України «Про Державну службу» - пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (редакція № 76 від 28 грудня 2014 року) внесені зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Деснянському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Мєзєнцев Є.І.

.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Мєзєнцев Є.І.