Справа № 303/2735/15а,2а/303/128/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 р. Справа № 876/8254/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивач - Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просило примусово видворити з України громадянина Сирії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що відповідач 05 травня 2015 року о 06 годині 20 хвилин був затриманий прикордонним нарядом на напрямку 214 прикордонного знаку на відстані близько 1000 метрів до лінії державного кордону (територія Дийдівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області), при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб без документів, що посвідчують особу. Вищевказані обставини є підставою для примусового видворення відповідача за межі України.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Примусово видворено за межі території України громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05 травня 2015 року громадянин Сирійської Арабської Республіки - ОСОБА_1, затриманий прикордонним нарядом на напрямку 214 прикордонного знаку на відстані близько 1000 метрів до лінії державного кордону (територія Дийдівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області), при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 05.05.2015 року (а.с. 4).

07 березня 2015 року начальником Мукачівського прикордонного загону прийнято рішення про його примусове повернення за межі України, яке відповідачем у добровільному порядку не виконано (а.с. 6).

Відповідачем така вимога виконана не була, відтак позивач звернувся до суду для примусового видворення особи.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при затриманні відповідача за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, у нього були відсутні необхідні документи для можливості перебування на території України, що підтверджується протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 05.05.2015 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на факт незаконного перетинання відповідачем державного корону України та перебування на території України.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є правильними, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Статтею 31 цього Закону визначені умови, за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека. Зокрема, іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров»ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Відповідач не вказав обставини, які б давали підстави до заборони його примусового видворення.

Судом попередньої інстанції встановлено, 05 травня 2015 року відповідач затриманий прикордонним нарядом на напрямку 214 прикордонного знаку, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску.

На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав. Свої дії пояснював бажанням потрапити до країни західної Європи.

Окрім цього, з листа Головного управління ДМС України в Одеській області від 10.05.2015 року №5/1 видно, що ОСОБА_1 до відділу по роботі з біженцями управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУДМСУ в Одеській області з клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався, та на обліку не перебуває.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову та примусового видворення громадянина Сирії ОСОБА_1 за межі України, так як при затриманні відповідача за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, у нього були відсутні необхідні документи для можливості перебування на території України

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності дій позивача, а тому позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, через що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року у справі №303/2735/15-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20.08.2015 року.