Справа № 2-а-1932/11
Суддя: Митрофанова Є. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1932/11

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2011 м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Митрофанова Є.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, -,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з 22.03.2011 року його визнано інвалідом 2-ої групи захворювання яка повязана з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя та отримує пенсію по інвалідності розмір якої не відповідає розмірам пенсії, встановленої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХП. Просив визнати неправомірними дії відповідача стосовно виплати йому пенсії в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зобовязанням здійснити перерахунок та виплату основної (державної) пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі не менше 75 процентів мінімальної пенсії за віком по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат, у відповідності до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.03.2011 року. Справу розглянути у його відсутності.

Відповідно з п. 2 ч.1 ст. 1832 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження. Від відповідача надійшло письмове заперечення проти задоволення позову з посиланням на те що пенсія нарахована відповідно з вимогами законодавства.

Судом встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 149764 від 14.04.2011 року. Згідно довідки МСЕК Серії 10 ААА №158003 від 03.06.2011 року позивачу встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, що пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області та отримує пенсію по інвалідності.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(надалі - спеціальний закон), оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначає, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних відносинах має місце захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(надалі - загальний закон).

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії на достатній життєвий рівень дає Закон України „Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 року № 966-ХІУ, а також Закон України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"" від 05.10.2000 року № 2017-ПІ.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні

гарантії"" від 05.10.2000 року № 2017-Ш, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з

метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В ст. 19 Закону № 2017-Ш передбачено, що виключно законами України визначаються мінімальний розмір пенсії за віком. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. В ч. 3 ст. 4 цього ж Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Згідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобов'язані здійснювати перерахунок призначених пенсій саме з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»визначення мінімального розміру пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повинні розповсюджуватися і на положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на відповідні роки встановлюються Законами України про державний бюджет України. Згідно з ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що пенсія повинна розраховуватися у відповідності із постановами Кабінету Міністрів України, оскільки статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Право на пенсію та додаткову пенсію встановлює Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсій, встановлених законами, не підлягає зменшенню. Це гарантує ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Дії управління Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі постанов Кабінету Міністрів України призвела до того, що відбулося значне звуження обсягу прав позивача, які існують в державі для відповідної категорії громадян.

Тому суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування пенсії (державної та додаткової) у розмірах, менших ніж передбачено ст.ст. 49, ст.50, ч.4 ст. 54 Закону Укради «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 22.03.2011 року є неправомірними.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»за № 7-93 від 21.01.1993 р., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64,152 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28, ч.3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 5, 10, 11, 70, 1832 256 КАС Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області з 22 березня 2011 року стосовно виплати ОСОБА_1 пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної (державної) пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, у розмірі не менше 75 процентів мінімальної пенсії за віком по 2 групі інвалідності з урахуванням фактично здійснених виплат з 22 березня 2011 року, у відповідності до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова підлягає негайному виконанню.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Митрофанова Є. Г.