Справа № 805/2190/15-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 р. Справа № 805/2190/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання незаконною постанови від 25.04.2013 року та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2015 року управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області (далі Управління) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції (далі ВДВС) про визнання незаконною постанови від 25.04.2013 року та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції знаходилась постанова № 112, видана управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 17.12.2010 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в розмірі 3570,00 грн.

Постановою відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції від 25.04.2014 року ВП 24601934, що надійшла на адресу управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 31.07.2015 року закінчено виконавче провадження з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати незаконною постанову відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2013 року ВП 24601934. Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2013 року ВП 24601934, ґрунтуючи свою позицію на тому що, згідно Постанови 112 від 17.12.2010 року на керівника РМ МПСКГ «Райсількомунгосп» ОСОБА_1 було накладено адміністративний штраф в розмірі 3570,00 за несвоєчасну сплату страхових внесків. Погашення суми штрафу проводилось щомісячно шляхом утримання з пенсії ОСОБА_1, починаючи з липня 2011 року. За даними позивача станом на 07.08.2014 року було сплачено 2742,71 грн., залишок несплаченої суми штрафу складає 827,29 грн.

Позивач вважає, що ВДВС порушив вимоги ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у тому що постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2013 року надійшла до Управління 31.07.2014 року.

Представник позивача до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

З наявних у справі письмових доказів судом встановлено, що постановою ВДВС від 09.02.2011 року відкрито виконавче провадження ВП 24601934 про стягнення з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованості у розмірі 3570,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем були проведені наступні виконавчі дії.

Так, в результаті виконання виконавчого документа було встановлено, що боржник отримує пенсію в УПФУ Волноваського району Донецької області.

06.06.2011 року державним виконавцем було спрямовано постанову до ПФУ Волноваського району № 1575-2/2584 від 06.06.2011 року про звернення стягнення на пенсію боржника.

04.04.2013 року з бухгалтерії ПФУ у Волноваському районі до відділу ДВС Волноваського РУЮ надійшов лист № 1540/03 від 04.04.2013 року разом з виконавчим документом на ОСОБА_1 про повне стягнення заборгованості в сумі 3570,00 грн. виконавчого збору в сумі 35,70 грн., та стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 22,97 грн. (аркуш справи 48).

25.04.2013 року Державним виконавцем ВДВС Волноваського РУЮ, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та копії постанови було направлено боржнику та стягувачу.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, у відповідності до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 606), у відповідності до преамбули якого цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону № 606 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 6, 11 Закону № 606, п. 2.1. Інструкції № 512 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із п. 1.5. Інструкції № 512 під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 виконав постанову № 112 у повному обсязі про що свідчить лист УПФУ у Волноваському районі Донецької області (аркуш справи 48).

Отже позовні вимоги управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області є такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання незаконною постанови від 25.04.2013 року та скасування постанови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 КАС України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Тарасенко І.М.