Справа № 804/1970/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 рокусправа № 804/1970/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року у справі № 804/1970/15 за позовом державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Державне науково-виробниче підприємство «Цирконій» 25 січня 2015 року звернулось до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно з яким просить:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07 жовтня 2014 року в частині безпідставно нарахованого штрафу у сумі 1926,24 грн. та пені у розмірі 5225,18 грн.;

- визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставно нарахованого штрафу у сумі 1926,24 грн. та пені у розмірі 5225,18 грн.;

- зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: списати штраф у сумі у сумі 1926,24 грн. та пеню у розмірі 5225,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відносно нього з 13 червня 2002 року порушено провадження у справі про банкрутство. Позивач зазначає, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство боржника у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Позивач зазначає, що за неналежне виконання поточних зобов'язань зазначені штрафні санкції не застосовуються. Також позивач звертає увагу на той факт, що в отриманій вимозі податкового органу не назначено реквізити рішень, відповідно до яких нараховані штрафні санкції та пеня, чим порушено вимоги Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 455.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав частково протиправною та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07.10.2014 року в частині суми штрафу у розмірі 202,58 грн. В решті позову відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не порушено процедури направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивачу, однак у вимозі у графах «штрафи» та «пеня» вказано невірні показники, а саме позивач завищив суму заборгованості із сплати штрафних санкцій на 202,58 грн. та занизив суму пені на 202,58 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що при коригуванні пеня в сумі 202,58 за технічних причин перерахувалась до заборгованості зі штрафних санкцій. Зазначає, що станом на 09 лютого 2015 року помилка виправлена, загальна сума переданої заборгованості по штрафним санкціям та пені складає 7151,42 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2002 року № Б 15/52/02, відносно позивача порушено провадження у справі про банкрутство (а.с.15).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2005 року введено процедуру санації боржника (а.с.17).

Відповідачем направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07 жовтня 2014 року, якою визначено суму боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 13082488,34 грн., суму штрафу розмірі 1926,24 грн. та пені у розмірі 5225,18 грн. (а.с.12). Сума штрафу та пені нарахована ним згідно з рішеннями № 335 від 13 березня 2013 року, № 18 від 15 січня 2013 року, № 794 від 30 липня 2013 року, № 695 від 16 липня 2013 року та № 642 від 15 жовтня 2012 року, які прийнято Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які мали місце у період 2012 - 2013 років (а.с.62-83).

Отже, допущені позивачем порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» мали місце вже після порушення провадження у справі про банкрутство позивача. Позивачем не надано суду доказів оскарження вказаних вище рішень у адміністративному та/або судовому порядку.

Правомірність та обґрунтованість вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07 жовтня 2014 року в частині безпідставно нарахованого штрафу та пені є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07.10.2014 року є частково протиправною та підлягає скасуванню в частині суми штрафу у розмірі 202,58 грн. В іншій частині оскаржуване рішення винесено правомірно.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.14 та 15 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

У відповідності до п.6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем помилково у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) вказано розмір сум штрафних санкцій та пені, а саме: замість суми заборгованості зі сплати штрафних санкцій у розмірі 1723,66 грн. та пені у розмірі 5427,76 грн. вказано - суми заборгованості зі сплати штрафних санкцій у розмірі 1926,24 грн. та пені у розмірі 5225,18 грн.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідачем у оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) неправомірно завищено суму заборгованості із сплати штрафних санкцій у розмірі 202,58 грн.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що станом на 09 лютого 2015 року помилка допущена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) була виправлена є необґрунтованим, оскільки ним не надано доказів, які б свідчили про те, що позивач був повідомлений про виправлення зазначеної помилки, або які б підтверджували надсилання на адресу позивача виправленої вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-10-17 від 07 жовтня 2014 року в частині нарахування суми штрафу у розмірі 202,58 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року у справі №804/1970/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 14 серпня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко