Справа № 816/2844/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/2844/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2015 року Полтавський районний центр зайнятості звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 645,85 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачем порушено вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а саме: не дотримано обов'язку безробітного своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Зазначав, що в ході розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до вище вказаного закону, встановлено, що в період перебування на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торгсервіс", а відтак отримана останнім сума допомоги по безробіттю підлягає поверненню.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у якому підтримав вимоги позовної заяви та просив позов задовольнити.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не зявився. Ухвали та повістки суду направленні відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, 38750 повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові через закінчення терміну зберігання. Відповідно до відомостей, наданих управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області на запит суду, відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою та відомості про зміну свого знаходження не надавав.

Згідно із частиною 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки /повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати/ належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача підтверджується підписом листоноші - суд виконав свій обовязок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Полтавського районного центру зайнятості, де і був зареєстрована як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки 00001 /а.с. 17/.

24.10.2013 відповідач подав заяву до органа зайнятості з проханням щодо вирішення питання про його працевлаштування надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття", в якій також зазначив, що на даний час не має постійного або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру, права не пенсію за віком у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів, не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом сім'ї фермера, що бере участь у виробництві, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно, йому не призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею три річного /шести річного/ віку /а.с. 15/.

24.10.2013 наказом Полтавського районного центру зайнятості № НТ 131024, відповідачу надано статус безробітного. На підставі наказу від 31.10.2013 № НТ 131031 Полтавським районним центром зайнятості призначено допомогу по безробіттю з 31.10.2013 /а.с. 19/.

22.11.2013 наказом Полтавського районного центру зайнятості № НТ 131122, у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про припинення реєстрації ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 22.11.2013 та припинено його реєстрацію як безробітного з 22.11.2013 /а.с. 19-зворот/.

У період з жовтня 2013 року по листопад 2013 року відповідач отримав допомогу по безробіттю в розмірі 645,85 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою /а.с. 25/.

Згідно відомостей акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 03.06.2015 № 41, встановлено, що безробітний ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості перебував у трудових відносинах з Полтавською дирекцією ТОВ "Торгсервіс" /а.с 24/.

03.06.2015 директором Полтавського районного центру зайнятості прийнято наказ № 38 про вжиття заходів щодо повернення коштів в сумі 645,85 грн., виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 /а.с. 27/.

12.06.2015 Полтавським районним центром зайнятості відповідачу направлено письмове повідомлення про добровільне повернення суми виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 645,85 грн., яке у відповідності до копії повідомлення про вручення поштового відправлення наявного в матеріалах справи, повернулось відправнику через неможливість вручення адресату /а.с. 28/.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_1 кошти, отримані від органу зайнятості у якості допомоги по безробіттю, добровільно не повернув Полтавський районний центр зайнятості звернувся до суду з вимогою про стягнення суми зазначених коштів.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З аналізу вищевикладених норм суд дійшов висновку, що підставою для застосування наслідків вказаної відповідальності, зокрема, є встановлення факту отримання безробітним доходу з будь-яких інших джерел в період перебування його на обліку у відповідному центрі зайнятості в якості безробітного та отримання державної допомоги або ж набуття особою ознак зайнятого населення, а також умисне невиконання безробітним своїх обов'язків щодо повідомлення центр зайнятості про такі факти.

Ознакою віднесення особи до категорії зайнятих є його працевлаштування по найму або ж самостійне забезпечення себе роботою /підприємницька діяльність тощо/, тобто для віднесення особи, яка перебуває у правовідносинах з підприємствами, установами, організаціями, до категорії зайнятих необхідною умовою є наявність між такою особою та відповідним підприємством, установою, організацією саме трудових відносин.

З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62 затверджено Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним /надалі - Порядок № 60/62/.

Розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Як зазначає позивач в позовній заяві, Полтавським районним центром зайнятості в ході проведення розслідування страхового випадку щодо правомірності виплати відповідачу допомоги по безробіттю в період його перебування в центрі на обліку в якості безробітного було встановлено, що останній з 23.10.2013 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торгсервіс".

Наказом /розпорядженням/ керівника ТОВ "Торгсервіс" від 23.10.2013 № 191-К ОСОБА_1 прийнято на роботу з 23.10.2013 /а.с. 22/.

Наказом /розпорядженням/ директора ТОВ "Торгсервіс" від 24.10.2013 № 194-К ОСОБА_1 звільнено з роботи з 24.10.2013 /а.с. 23/.

З огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач в період перебування на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості як безробітний (з 24.10.2013 по 22.11.2013) перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торгсервіс" (з 23.10.2013 по 24.10. 2013), чим порушив вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Отже, в період перебування на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості, гр. ОСОБА_1 належав до зайнятого населення, що у свою чергу призвело до незаконного отримання відповідачем грошової допомоги по безробіттю в період з 23.10.2013 по 24.10.2013.

Відповідач доказів на спростування вищевикладеного чи сплати боргу суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а сума отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 645,85 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 В'ячеславовичи про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Полтавського районного центру зайнятості 645 (шістсот сорок п'ять) гривень 85 (вісімдесят п'ять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко