Справа № 816/2219/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2219/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лисака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом самозайнятої особи (нотаріуса) ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2015 року самозайнята особа-нотаріус ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 22 січня 2015 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт перевірки від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/НОМЕР_1, складений на підставі проведеної Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року. За результатами перевірки, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в Акті перевірки від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/НОМЕР_1, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, оскільки ведення книги обліку доходів і витрат нотаріусами не передбачено чинним законодавством. Зазначає, що ОСОБА_1 велося нотаріальне діловодство, правила якого затверджені Міністерством юстиції України за погодженням зі спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства та окремо збиралися витрати при здійсненні приватної нотаріальної діяльності.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала суду клопотання про розгляд справи без її участі /а.с. 19/.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання про проведення судового засідання 04 серпня 2015 року без його участі /а.с. 51/.

У своїх письмових запереченнях зазначав, що у ході проведення перевірки ОСОБА_1 не надано книгу обліку доходів і витрат за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2013 року, обов'язковість ведення якої передбачена пунктом 178.6. статті 178 Податкового кодексу України. З огляду на викладене, відповідач вважає спірне податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) здійснювала нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу /а.с. 9-10/, перебуваючи на обліку у ДПІ у м. Полтаві як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (нотаріус) з 14 березня 2008 року /а.с. 37/.

У період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року позивач перебувала на загальній системі оподаткування, обліку та звітності /а.с. 37/.

Судом встановлено, що у період з 22 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року працівниками Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2014 року.

Правомірність порядку та підстав проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено Акт від 06 січня 2015 року №8/16-01-17-01-11/ /а.с. 36-44/, у якому, крім іншого, зафіксовано порушення вимог пункту 44.1., пункту 44.3. статі 44 Податкового кодексу України, а саме: відсутня книга обліку доходів і витрат за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2013 року.

На підставі Акту перевірки ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення 22 січня 2015 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на 510,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /а.с. 10/.

Позивач не погодилася із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржила його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.226. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3. статті 44 зазначеного Кодексу на платників податків покладено обов'язок забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність у позивача книги обліку доходів і витрат за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2013 року.

ОСОБА_1 відсутність книги обліку доходів і витрат за період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2013 року у позові не заперечується, натомість зазначається про те, що позивач вела нотаріальне діловодство.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно пункту 178.6. статті 178 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин у період з 01 січня 2011 року по 21 травня 2013 року) фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом державної податкової служби.

До 18 жовтня 2013 року діяла форма та порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, що затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 24 грудня 2010 року №1025.

Пунктом 3.3. зазначеного Порядку передбачено, що у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік. У разі необхідності реєстрації нової Книги протягом звітного року записи в ній продовжуються наростаючим підсумком, а попередня Книга залишається у самозайнятої особи.

При цьому суд зауважує, що ведення позивачем нотаріального діловодства, що зумовлено специфікою роботи позивача, не звільняло ОСОБА_1 як самозайнятої особи, платника податку від виконання обов'язку по веденню книги обліку доходів і витрат.

Судом встановлено, що відповідачем при визначені розміру штрафної санкції застосовувались норми статті 121 Податкового кодексу України.

Ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом та/або незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання згідно з пункту 121.1. статті 121 Податкового кодексу України тягне за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно нараховано суму штрафної санкції у розмірі 510,00 грн.

Допущення арифметичних помилок під час розгляду справи у суді по визначенні суми збільшення грошового зобов'язання судом не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи з'ясовані обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв у порядку та способом, що передбачені законодавством. У ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повністю довів правомірність прийнятого ним рішення.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти, викладені у позовній заяві, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, оскільки її доводи не спростовують висновків, викладених у Акті перевірки та встановлених у судовому засіданні, а, отже, у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 10% суми судового збору, що становить 182,70 грн, таким чином, позивач має сплатити 90% недоплаченої суми пропорційно відхиленої суми вимог, що становить 1827,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову самозайнятої особи (нотаріуса) ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Стягнути з самозайнятої особи (нотаріуса) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: вул. жовтнева, 27, кв. 63, м. Полтава, Полтавська область) до Державного бюджету України (на розрахунковий рахунок: 4002, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; Банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО: 831019; Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Призначення платежу: судовий збір, за позовом самозайнятої особи (нотаріуса) ОСОБА_1, Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 1644,30 грн /одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова