Справа № 804/5523/15
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 р. Справа № 804/5523/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправною та скасування постанови, -
20.04.2015 Дніпропетровська міська рада (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, в якому просить:
- визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіальної и управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладення штрафу на Дніпропетровську міську раду у розмірі 680,00 (шістсот вісімдесят) грн. за невиконання вимог виконавчого листа у справі №200/798/14-а від 26.01.2015 виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська неправомірними;
- визнати протиправною та скасувати повністю постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 24.03.2015 ВП 46338278 щодо накладення штрафу на Дніпропетровську міську раду у розмірі 680,00 (шістсот вісімдесят) грн. за невиконання вимог виконавчого листа у справі №200/798/14-а від 26.01.2015, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська без поважних причин з дати її прийняття.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 поновлено Дніпропетровській міській раді строк звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 відстрочено сплату судового збору Дніпропетровській міській раді за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 судом здійснено процесуальну заміну первісного відповідача - Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 на належного відповідача - управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відповідач, УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем всупереч вимогам діючого законодавства.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні. Вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи.
За таких обставин суд вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення належним чином УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області про час і місце розгляду судової справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду у письмовому провадженні, а поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Дослідивши всі документи і матеріали, чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
У відповідності зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за № 606-XIV (далі - Закон України № 606-XIV) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Згідно зі статтею 25 вказаного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/798/14-а зобовязано Дніпропетровську міську раду та Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради надати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у встановленому законом порядку інше житло, яке відповідає вимога, що ставляться до житлових приміщень згідно зі статтею 50 Житлового кодексу України.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська суду залишено без змін. Останнє набрало законної сили 25.12.2014 та 28.01.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 200/798/14-а.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 на підставі заяви стягувача та на виконання виконавчого листа за № 200/798/14-а, виданого 28.01.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 24.03.2015 ВП № 46338278.
У зазначеній постанові установлено боржнику строк для добровільного виконання рішення до 04.04.2015.
З матеріалів справи вбачається, що копію постанови було отримано боржником 25.03.2015.
Статтею 75 Закону України № 606-XIV встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що листами від 16.03.2015 за вх. №№7/11-390, 7/11-391, 7/11-392, 7/11-393, 7/11-394, 7/11-395, від 17.03.2015 за вх. №№7/11-408, 7/11-409 позивач повідомляв державного виконавця про те, що з метою виконання рішення суду буде проведено нараду за участю посадових осіб виконавчих органів Дніпропетровської міської ради та просив відкласти провадження виконавчих дій, оскільки у звязку зі зміною керівництва ускладнюється виконання рішень.
26.03.2015 департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради була проведена нарада стосовно вирішення питання виконання рішення суду, а саме постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2014 р. по справі № 200/798/14а, відповідно до якої, зобов'язано Дніпропетровську міську раду та Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради надати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у встановленому законодавством порядку інше житло, яке відповідає вимогам, що ставляться до житлових приміщень згідно зі статтею 50 Житлового кодексу України, про що листом від 06.04.2015 за вх. №7/11-543 було повідомлено державного виконавця.
Суд звертає увагу на те, що державного виконавця вказаним листом також було проінформовано, що 16.02.2015 ухвалою Вищого адміністративного суду України було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.12.2014 р. по справі №200/798/14а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11.
Проте, суд зауважує, що відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
У відповідності до статті 36 Закону України №606-XIV за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Сторонами не надано до суду доказів того, що державний виконавець чи сторони виконавчого провадження зверталися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із подання або заявами про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Відповідно до положень статті 5 Закону України № 606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у повному обсязі виконано боржником не було.
Відповідно до статті 89 Закону України № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
24.03.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову ВП№46338278 про накладення на позивача (боржника) штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання вимог виконавчого листа у справі №200/798/14-а від 26.01.2015, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.
Статтею 11 Закону України № 606-XIV врегульовано обов'язки і права державних виконавців. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України № 606-XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (надалі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Абзацом 13 частини 3 статті 11 вказаного Закону передбачено право державного виконавця накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно приписів статті 75 Закону України № 606-XIV у разі невиконання вимог вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.
Судом встановлено, що підставою для накладення штрафу стало невиконання боржником рішення суду, яке набрало законної сили, у встановлений державним виконавцем строк.
Відповідно до частин 2 та 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Суд звертає увагу на те, що у справі «Жовнер проти України» (Case of Zhovner v. Ukraine) Європейський суд з прав людини констатував, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.
Згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, штраф на позивача накладено в порядку і розмірах, встановленому законом, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві не наведені обставини, які б могли свідчити про обґрунтованість позовних вимог.
За наведених обставин у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову Дніпропетровської міської ради до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровської міської ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Присудити з Дніпропетровської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1827,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_12