Справа № 2а-550/10
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.11 № 4284/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Багрія В.М., Богаченка С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2010р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.10.2010р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив поновити строк звернення до суду; визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо не нарахування та невиплати підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії відповідно до ст.6. Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по момент винесення рішення судом, з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та проведених виплат.

Ухвалою суду від 29.10.2010р. позовну заяву про поновлення строку звернення до суду; визнання дії Управління Пенсійного фонду України неправомірними та зобов»язати вчинити дії в частині вимог за період з 09.07.2007р. по 29.04.2010р. включно - залишено без розгляду, відповідно до ст.99, 100 КАС України.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2010р. заявлений позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобовязано пенсійний орган провести позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.04.2010р. по 12.11.2010р. включно, з врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а позов залишити без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують тим, що судом не враховано вимог ст..99, 100 КАС України, а також те, що ч.2 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» закріплюють положення, згідно з якими кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Також не враховано, що управління виплачує тільки ті кошти, які надходять на його рахунок, і іншого фінансування не має.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітей війни, а тому він має право на встановлене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач є дитиною війни та відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) мав право на отримання підвищення виплачуваної йому пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Надвірнянському районі Івано-Франківської області.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2010 рік, колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню, так як Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік" дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей" не зупинено. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік" розміри державних соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 році, повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни".

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачу в передбаченому ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" розмірі за вказаний період, колегія суддів не вбачає.

У звязку з тим, що функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, а також виходячи з вимог п.15 Положення про Пенсійний фонду України, затв. постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р., відповідний обовязок слід покласти на відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України").

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2010р. у справі №2а-550/10 без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.П.Кушнерик

Судді В.М.Багрій

ОСОБА_2