Справа № 379/886/15-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/886/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Потеряйко С.А.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ганечко О.М.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Агаркові Б.М.

за участю: позивача ОСОБА_3

представників відповідача Костроміної А.В. (довіреність від 14.05.2015 р.),

Лабутіної О.А. (довіреність від 12.01.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ на постанову Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними рішення відповідача щодо відмови у перерахунку та видачі йому довідки про заробітну плату за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження з 26.04.1986 року по 29.04.1986 та зобов'язати відповідача провести перерахунок та видати йому довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження відповідно до маршрутного листа № 13/4-159 від 10.05.1999 року за період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року з урахуванням: посадового окладу (120 крб.) та окладу за спеціальне звання (120 крб.) в подвійному розмірі та кратності відповідно до зони небезпеки (ІІІ зона небезпеки м. Прип'ять); підвищення посадового окладу на 15 процентів за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю; оплати за роботу в зоні відчуження у вихідні дні в подвійному розмірі та кратності 4.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення-відповідь Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 15.06.2015 року № 13/3-ж-145 щодо відмови в перерахунку заробітної плати та видачі ОСОБА_3 довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року; зобов'язано управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок та видати позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження відповідно до маршрутного листа № 13/4-159 від 10.05.1999 року, виданого ГУ МВС України в Київській області за період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року з урахуванням: посадового окладу, в розмірі 120 крб., та окладу за спеціальне звання, в розмірі 120 крб., в подвійному розмірі та кратності 4, відповідно до зони небезпеки ( ІІІ зона небезпеки м. Прип'ять), підвищення посадового окладу на 15% за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю та оплати праці за роботу в зоні відчуження, у вихідний день - 27 квітня 1986 року (неділя) в подвійному розмірі та кратності 4.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду скасувати. Апелянт наголошує, що видана довідка про заробіток за роботу в населених пунктах зони відчуження заповнена відповідно до діючого законодавства, тому заробітна плата здійснена вірно і проводити її перерахунок немає підстав

В судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити, в той час, як позивач проти цього заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області, отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією 28150.1999 року та вкладкою до посвідчення (а.с.10-11).

Згідно із довідкою, виданою Управлінням державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області № 39 від 15.06.2015 року (а.с. 21) вбачається, що за роботу в населеному пункті - м. Прип'ять з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року позивачу виплачена заробітна плата в сумі 283,20 крб. з урахуванням коефіцієнта 5.

15 червня 2015 року позивач звернувся до начальника Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою (а.с. 18) з проханням провести перерахунок заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження м. Прип'ять, відповідно до маршрутного листа № 13/4-573 від 07.12.2011 року та видати йому довідку про заробітну плату з урахуванням: посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі з урахуванням кратності ІІІ, роботи у вихідний день з оплатою в подвійному розмірі з урахуванням кратності ІІІ та підвищення посадового окладу за роботу на території з підвищеною радіоактивністю на 15%, премії в розмірі посадового окладу (120 крб.).

15 червня 2015 року відповідач своїм листом повідомив позивача, що видана довідка № 198 від 08.12.2011 року вірна і заповнена відповідно до діючого законодавства, а також надав поновлену довідку № 39 від 15.06.2015 року.(а.с.19).

Вважаючи такі рішення протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Так, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 № 1031рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 № 964 на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх оправ, що виконували службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11 травня 1986 №0130, від 17 травня1986 №0149, від 30 червня1986 № 0189 та інших.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня1986 №0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», на виконання зазначених розпоряджень було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української РСР дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

За основним місцем служби нараховувались надбавки за вислугу років та інші надбавки.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1986 порядок і умови відрядження військовослужбовців рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлювалися МВС СРСР.

Управлінням пожежної охорони МВС УРСР листами від 17 грудня 1986 №3/7/1587 «Про компенсації працівникам зведеного загону протипожежної служби за постійне перебування у м. Чорнобилі у резерві у стані бойової готовності» та від 31 березня 1987 року ЖЗ/7/382 роз'яснено начальникам УПО-ВПО УВС виконкомів обласних та Київської міської Ради народних депутатів, м. Ворошиловград, що відповідно до вказівки МВС СРСР від 21 жовтня 1986 №1/5725 та листа Держкомпраці СРСР від 02 жовтня 1986 №3310-БГ працівникам зведеного загону протипожежної служби 1 годину перебування у 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у резерві у стані бойової готовності слід враховувати як 1 третину робочого часу з виплатою за цей обліковий період одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - й окладу за спеціальне звання.

Нарахування та виплата 1/3 одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - й окладу за спеціальне звання, тим, яких було відряджено, або які несли службу у складі загону ВПО-3 УПО УВС Київського виконкому, мали провадитися у повному обсязі за дні несення служби у складі зведеного загону або за дні чергування у складі зміни цього загону.

Пропонувалося провести розрахунки з особистим складом, який ніс службу в складі зведеного загону, за весь час, що облікований у зазначеному порядку, починаючи з моменту аварії на Чорнобильській АЕС.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, а також тих, які у 1986-1987 роках отримали дозу опромінення у 25бер і більше, дозволено МВС України перераховувати грошове забезпечення зазначених осіб за період роботи в зоні відчуження з розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, які цим особам було встановлено в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпеки, де вони несли службу.

Крім того, відповідно до вказаного розпорядження перерахунок мав провадитися в межах фонду видатків на грошове забезпечення та заробітну плату МВС України.

З наведеного слід зробити висновок, що у довідці від 27 вересня 2013 № 87 за період роботи в зоні відчуження, де вказана кратність 4 та збережений заробіток за дні роботи в зоні відчуження-1, що сумарно дають п'ятикратний розмір, тобто якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку праці за роботу в зоні відчуження становився менше на одиницю.

Тиким чином, відповідач при наданні відомостей, зазначених у довідці від 15.06.2015 року № 39, діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про залишення позовних вимог без задоволення.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ - задовольнити.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 06 липня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 19.08.2015 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М. Ганечко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ганечко О.М.

Оксененко О.М.