Справа № 817/1337/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1337/15

03 серпня 2015 року 13год. 15хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 районного споживчого товариства
до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Дубенське районне споживче товариство звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.04.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позові. В обґрунтування позову зазначив, що за результатами перевірки на підставі акту перевірки №39/21/01764679 від 15.04.2015 року податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2015 року. Стверджував, що в ході перевірки працівника відповідача було надано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії до 30.12.2015 року. Більше того, перевіряючими не було взято до уваги при перевірці погодження на 2015 рік Асортиментний перелік буфетної продукції, в тому числі на реалізацію алкогольних напоїв на розлив. Вважає оспорюване податкове повідомлення-рішення протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та подав письмові заперечення (а.с.20-21). В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів. При цьому, стверджував, що магазин позивача «Маркет» не є субєктом господарювання громадського харчування в розумінні Закону №481/95. Вважає оспорюване податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню. За таких обставин, в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.04.2015 року відповідно до наказу №186 від 14.04.2015 року (а.с.22) та направлень №81 і №82 від 19.11.2014 року (а.с.23,24) посадовими особами ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області проведена фактична перевірка магазину «Маркет», який розташований за адресою вул.Травнева,1, с.Варковичі, Дубенський район та належить ОСОБА_3 районному споживчому товариству, з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки №39/21/01764679 від 15.04.2015 року (а.с.25-27).

Згідно з висновками даного акту, ОСОБА_3 районним споживчим товариством порушено вимоги ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

На підставі таких висновків відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 29.04.2015 року, яким до ОСОБА_3 районного споживчого товариства застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 6800 грн. (а.с.28).

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню форми «С» № від 29.04.2015 року, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481).

Відповідно до ст.16 цього Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №471 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, зокрема, абзацом 9 статті 17 Закону №481 встановлено, що за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Як вбачається з акту перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, перевіркою встановлено факт реалізації 1,0 л вина кріпленого десертного солодкого білого «Сонце в бокалі» на розлив з пляшки обємом 10 л (ст.2 акту), а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив у закладах, що не відносяться до закладів громадського харчування (а.с.29).

З таким висновками податкового органу суд не погоджується з огляду на наступне.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996 року (далі - Правила).

Так, п.2 цих Правил встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Згідно з п.3 Правил ці правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до п.4 суб'єкт господарювання зобов'язаний забезпечити стан приміщень для роздрібної торгівлі алкогольними напоями згідно із санітарно-технічними, санітарно-гігієнічними, технологічними, протипожежними та іншими нормами, а також можливість використання електронних платіжних засобів під час здійснення розрахунків за продані товари відповідно до законодавства.

Суб'єкт господарювання повинен мати торговельне приміщення (будівлю) площею не менш як 20 кв. метрів, обладнане відповідним торговельно-технологічним устаткуванням (вітрини, прилавки, пристінні гірки тощо), охоронною і протипожежною сигналізацією, з достатнім освітленням, опаленням і вентиляцією, а у випадках, передбачених законодавством, забезпечити умови для застосування реєстраторів розрахункових операцій, зберігання матеріальних цінностей.

З долучених до матеріалів справи документів, а саме: технічного паспорта на магазин, що знаходиться за адресою с.Варковичі, вул. Травнева, 1 та фотокопій приміщення магазину, вбачається, що Дубенське районне споживче товариство має торговельне приміщення (будівлю) площею не менш як 20 кв. метрів, обладнане відповідним торговельно-технологічним устаткуванням (вітринами, прилавками) та приміщенням для споживання придбаного товару на місці (а.с.51-63).

Більше того, в матеріалах справи наявний Асортиментний перелік буфетної продукції по маркету с.Варковичі на 2015 рік, погоджений начальником ОСОБА_3 міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби, серед товарів якої є алкогольні напої в асортименті 0,050 грн.,0,100 грн і більше (а.с.6). Факт наявності в позивача ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями засвідчений в акті перевірки від 15.04.2015 року та не заперечувався представником відповідача в судовому засіданні.

В силу вимог абз.6 п.15 Правил продаж вин сухих із доданням спирту (виноматеріалів оброблених) виноградних ординарних і марочних здійснюється також у тарі (посуді) місткістю від 50 до 600 л, виготовленій з матеріалів, дозволених для контакту з алкогольними напоями. При цьому суб'єкти господарювання повинні дотримуватися вимог законодавства щодо умов та термінів зберігання зазначеної продукції, наявності необхідної, доступної та достовірної інформації про товар із супровідних документів, передбачених законодавством, санітарно-епідеміологічних вимог.

Дана норма також кореспондує з нормою, закріпленій в абз.8 ст.15-3 Закону №481, про порушення якого стверджував відповідач: продаж вин з доданням спирту (виноматеріалів оброблених) виноградних власного виробництва ординарних та марочних на розлив з тари місткістю від 50 до 600 л дозволяється суб'єктам господарювання первинного та змішаного виноробства виключно за місцем розташування таких суб'єктів господарювання у межах адміністративно-територіальних одиниць (міст, селищ, сіл) із сплатою акцизного податку у розмірі, встановленому Податковим кодексом України, якщо у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями про це є відповідний запис органу, що видав таку ліцензію.

При цьому, як встановлено судом, вино, факт реалізації на розлив якого виявлено перевіряючими, є виноградним ординарним кріпленим десертним столовим білим вином, яке зберігається в пляшках з обємом 10 л (ст.2 акту), що також підтвердив представник позивача в судовому засіданні.

Таким чином, встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності свідчать, що Дубенське районне споживче товариство є субєктом господарювання, що має право здійснювати діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, у тому числі на розлив, а тому висновки податкового органу про порушення позивачем норм ст.15-3 Закону №481 є безпідставними.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2015 року не відповідає вказаним критеріям правомірності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення № від 29.04.2015 року діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, таким, що прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 29.04.2015 №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 районного споживчого товариства із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.