Справа № 2-а-1705/11
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1705/11
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2011 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Дзюба М.В.,
при секретарі Петрухіной Т.Л.,
з участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії УПФУ в Приморському районі м.Маріуполя щодо виплати йому за період з 01 січня 2004 року по 31 жовтня 2006 року пенсії як інваліду 3 групи в розмірі, меншому ніж встановлений ст..ст.49, 50, 54 ч.3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому такої пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до ст..ст.49, 50, 54 ч.3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із розрахунку не менше 6 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії із розрахунку не менше 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, за період з 01 січня 2004 року по 31 жовтня 2006 року.
В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, стверджуючи, що строк звернення до суду ним не пропущений, оскільки на його думку на такі виплати, які здійснюються відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вимоги щодо строку звернення не розповсюджується. Більш змістовного обґрунтування своїх доводів не привів. Не заперечував того факту, що про порушення свого права він дізнався ще в 2008 році, коли звертався до суду із позовом аналогічного змісту (за період з 2006 по 2008 роки), однак через юридичну необізнаність не знав, що потрібно заявляти вимоги за період, який передував зверненню.
Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, наполягаючи на тому, що позивач пропустив встановлений ст..ст.99, 100 КАС України строк звернення до суду.
Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.
В своєму адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд вирішити питання про неправомірність дій відповідача за період з 01.01.2004 року по 31.10.2006 року та зобовязати відповідача виплатити йому таку пенсію за цей же період.
Згідно з ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, мав дізнатись при виплаті йому відповідачем щомісячно пенсії. Окрім того, остаточно про це він дізнався ще в 2008 році, оскільки звертався до суду із аналогічним позовом та постановою Приморського районного суду м.Маріуполя від 14.12.2009 року його позов було задоволено. Звернення позивача до відповідача 26.08.2010 року із заявою з питання проведення перерахунку його пенсії не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.
Відповідно до ст..46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає та виплачує.
Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування ст..46 вищенаведеного Закону відсутні.
Норми статті 268 ЦК України, якою передбачено, що позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, на думку суду також не підлягають застосуванню до цих спірних правовідносин, оскільки пенсія, яка призначена за ст..54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не повязана з відшкодуванням шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя.
Крім того, до спірних правовідносин не застосовуються положення ч. 1 ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»від 08.02.1995 № 39/95-ВР, за якою право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності, оскільки, згідно ст. 90 цього Закону всі вимоги Закону застосовуються щодо будь-якого ядерного інциденту, що може статися на території України, після набрання цим Законом чинності. ОСОБА_3 набрав чинності 21.03.1995 року, тоді як аварія на ЧАЕС мала місце 26.04.1986 року.
За таких обставин, суд вважає, що при звернення до суду з позовом 14.09.2010 року , позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.
Позивачем не надані суду та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що строк пропущено з поважної причини.
Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Таким чином, оскільки провадження по даній справі було відкрито помилково, в судовому засіданні встановлено, що позов було подано до суду після встановлення строків, встановлених законом, підстав для його поновлення суд не знаходить та про його поновлення не просив навіть сам позивач, адміністративний позов ОСОБА_1 має бути залишений без розгляду на підставі ст.100 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 99, ст. 100, 158-160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без розгляду.
На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 5 днів з дня проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.
Суддя Приморського райсуду
міста ОСОБА_4Дзюба