Справа № 404/8750/14-а (2-а/404/27/15)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2015 рокусправа № 404/8750/14-а (2-а/404/27/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка О.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2015 року у справі № 404/8750/14-а (2-а/404/27/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. про визнання неправомірними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до адміністративного суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О., викладене у вигляді постанови від 23.09.2014 р. ВП № 44277809 про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавчий лист № 2а-13642/11, виданий 19.09.2013 р., повернути у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області для подальшого виконання.

В обґрунтування вимог адміністративного позову зазначали, що державним виконавцем не було вчинено всіх виконавчих дій з розшуку майна боржника та відсутні належні документи, які б встановлювали обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення. (а.с.2-3)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2015 року за заявою Позивача було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красну А.О. (далі - Відповідач-2) (а.с.39-40)

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів, передбачених Законами України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». (а.с.57-59).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2015 року скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалися на те, що УПФУ в м. Кіровограді є бюджетної установою та може відповідати за своїми зобов'язаннями лише в межах відповідних призначень, при цьому у 2014 році відповідні асигнування відсутні. З огляду на те, що вони звертались до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про зміну порядку та способу виконання судового рішення, яка була залишена без задоволення, вважають, що ними було вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду. Звертають увагу на те, що саме стягувачу надано право на стягнення з державного органу коштів відповідно до рішення суду. (а.с.65-66)

Заперечень на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.09.2013 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист по справі № 2а-13642/11, відповідно до якого Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області зобов'язано здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 14 грудня 2010р. по 31 грудня 2010 p., включно, та з 01 січня 2011 р. по 22 липня 2011 p., включно, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. (а.с.22-23)

05 серпня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. було відкрите виконавче провадження ВП № 44277809.

Керуючись п.1 ч.1 ст.38 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було направлено подання до Кіровського районного суду про зміну способу і порядку виконання рішення. (а.с.18-19)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2а-13 642/11 від 15 вересня 2014 року було відмовлено в задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення. (а.с.20)

23 вересня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві з посиланням на п.9 ч.1ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.4).

Незгода Позивача з діями Відповідача та з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язання відновити виконавче провадження і була предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів, передбачених Законами України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, яка спрямована на примусове виконання рішення суду. З метою повного виконання рішення суду, державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 11.08.2014 року № 6633/08-21 Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді повідомило Відповідача про виконання виконавчого листа №2а-13642/11 в частині нарахування пенсії Позивачу та зазначило, що у відповідності до приписів ст.. 3 Закону України «Про виконавче провадження», обов'язок по виконанню рішення суду покладено на органи казначейства. (а.с.17)

Відповідачем були здійснені заходи по зверненню до суду першої інстанції з метою зміни порядку та способу виконання судового рішення ст. 263 КАС України.

Разом з тим, повертаючи виконавчий документ стягувачу, Відповідач не здійснив жодних інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, а саме - не накладав штраф на УПФУ, не направляв запитів про наявність грошових коштів на його банківських рахунках та не звертався до суду з заявою про розстрочення платежу боржника, не зясував, чи зверталось відповідне УПФУ до компетентних органів для вирішення питання про виділення їм необхідних ( недостатніх) коштів для належного виконання судових рішень.

Щодо тверджень відповідача про відсутність коштів у боржника - Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на виконання рішення суду, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

У межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2015 року у справі № 404/8750/14-а (2-а/404/27/15) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Н.А. Олефіренко