Справа № 2-а-4431/11
Суддя: Тверський С. М.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4431/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2011

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого суді Тверського С.М.,
при секретарі Зубенко Т.А.,
за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою, згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний и правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що він проходив військову службу у Збройних Силах України і звільнився у запас 14 грудня 2005 року за станом здоров`я без встановлення групи інвалідності. 01 лютого 2010 року МСЕК йому було встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В зв`язку з чим вважає, що йому повинна бути виплачена одноразова грошова допомога, у зв`язку з отриманням інвалідності, відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`та постанови Кабінету міністрів України від 28 травня 2008 року № 499. З відповідною заявою про виплату вказаної допомоги він звернувся до Міністерства оборони і Донецького обласного військомату, але йому було відмовлено у виплаті, при цьому відповідачі посилались на те, що він був звільнений у 2005 році і на нього поширюється дія стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`у редакції, яка діяла до 1 січня 2007 року. Однак він вважає, що йому неправомірно відмовили у виплаті вказаної допомоги, оскільки, право на одержання виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовця встановлене статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»№2232-ХІІ в редакції від 01.01.2007 року, де вказано, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`в редакції Закону №328-У від 03.11.2006 року у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року було затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення(контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб`і він вважає, що дія вказаної постанови розповсюджується і на звільнених військовослужбовців, які отримали інвалідність після 1 січня 2007 року. Зазначив, що як інвалід третьої групи внаслідок захворювання отриманого під час проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби він має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою. Згідно довідки Донецького обласного військового комісаріату від 28.02.2008 року № 95034 його грошове забезпечення за останньою посадою на день звільнення складало 2547грн.. 63 коп. Таким чином його одноразова грошова допомога у розмірі 48-місячного грошового забезпечення за останньою посадою складає 122286 грн. 24 коп.
Ці обставини і з`явилися підставою адміністративного позову
В судовому засіданні позивач не заперечував того, що він дійсно в 2006 році, оскільки він був звільнений за станом здоров`я отримав одноразову страхову виплату за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців в зв`язку з захворюванням, одержаним в період проходження служби і внаслідок цього втратою працездатності. Просив суд врахувати суму отриманої ним страхової виплати при стягненні розміру одноразової грошової допомоги у розмірі 122286 грн. 24 коп.
Представники відповідачів - Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явилися , але були двічі повідомлений належним чином про день слухання справи. Суд вважає можливим, згідно ст.. 128 ч. 4 КАС України , розглянути дану справу у відсутність відповідачів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи встановив наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з і звільнився у запас 02.12.1996 року за станом здоров`я.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 за № 466 від 21.03.1987р. ОСОБА_1 з 05.01.1987р. по 27.03.1987 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Як вбачається з довідки серії ДОН-04 № 039878 виданої Донецькою обласною МСЕК 19.01.2010р. ОСОБА_1 з 19.01.2010р. безстроково встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Артемівським міським управлінням праці т асоціального захисту населення 20.01.2010 р., ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветерані війни- інвалідів війни.
Позивач в 2010 р. звернувся до Міністерство оборони України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний и правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» однак йому було відмовлено у виплаті зазначеної допомоги на підставі того, що він був звільнений у 2005р., тому на нього поширюється дія ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`у редакції, яка діяла до 01.01.2007р., та відповідно до якої він отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно ст. 16 названого Закону в редакції, чинній до 01 січня 2007 року, військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Постанови КМУ № 488 від 19 серпня 1992 р. « Про Умови державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум`яке було винесено відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" виплачує страхові суми: у разі загибелі або смерті застрахованого його спадкоємцям у розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня на час загибелі або смерті; у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Розміри страхових платежів установлюються щорічно Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" за погодженням з Мінфіном під час формування державного бюджету на наступній період.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб`від 03 листопада 2006 року статтю 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`викладено в новій редакції.
Відповідно до ч 2 ст. 16 Закону (в редакції від 03 листопада 2006 року, яка набрала чинності з 01 січня 2007 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На підставі цих змін Кабінетом міністрів України було винесено 28.05.2008р. Постанову № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», в якій зазначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
На час звільнення позивача зі служби у Збройних Силах України, тобто на грудень 2005 року діяв Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в якому ст. 41 «Загальне військове навчання громадян» передбачала організацію і проведення загальних військових навчань для громадян країни.
Аналіз наведених правових норм призводить до висновку, що з 01 січня 2007 року шляхом викладення в новій редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`законодавцем запроваджено замість державного обов`язкового особистого страхування життя та здоров`я військовослужбовців та прирівняних до них осіб виплату вказаним особам одноразової грошової допомоги у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби. При цьому отримання військовослужбовцем (особою, звільненою з військової служби) виплати по державному обов`язковому особистому страхуванню на підставі ст. 16 названого Закону в редакції до 03 листопада 2006 року виключає можливість отримання цим же військовослужбовцем (цією ж особою) одноразової грошової допомоги на підставі нової редакції названої статті Закону.
Таким чином, враховуючи те, що позивачу, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС в період проходження військової служби і внаслідок чого втратою ним працездатності, у 2006 році була виплачена страхова сума, відповідно до Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядку виплат їм та членам їх сімей страхових сум, а дія постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 розповсюджується на страхові випадки, що сталися після 1 січня 2007 р., суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. Крім того суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 на даний час має статус постраждалого внаслідок Чорнобильскої катастрофи 1 категорії; отримує пенсію за інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС; на нього розповсюджуються всі пільги, які передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» в тому числі і на отримання одноразової компенсації у зв`язку з встановленням йому інвалідності 3 групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.
В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення одноразової грошової допомоги не підлягають задоволенню.
Згідно п. 18ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито за №7-93 від 21.01.1993р., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»; Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою КМУ № 488 від 19 серпня 1992 р. « Про Умови державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум»; Постановою КМУ № 499 від 28.05.2008р. ««Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби( зборів) осіб», ст.ст. 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 107, 179, 208, 209, 212,213, 215 ЦПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії , відмовити у повному обсязі.

Ця постанова набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено в строк передбачений для оскарження останньої.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького адміністративного апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанову винесено у суддею у нарадчий кімнаті.

Головуючий суддя С. М.Тверський