Справа № 817/1965/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1965/15

12 серпня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Селянського (фермерського) господарства "Мрія"
до Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області
про визнання протиправним рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 фермерське господарство «Мрія» звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Острозькому районі про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

Із змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду в Острозькому районі (далі по тексту УПФ в Острозькому районі) викладених у формі листів від 19.01.2015 №153/02, від 04.02.2015 №3446/02 та розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 19.01.2015 №153/02, щодо покладення на ОСОБА_1 фермерське господарство «Мрія» (далі по тексту - СФГ «Мрія») обов'язку відшкодовування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що вказані рішення не відповідають вимогам частини 2 розділу ХУ "Прикінцевих положень" ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду».

Зокрема позивач вказав на те, що відповідно до Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2015 року здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Крім того, згідно цього ж пункту Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим ОСОБА_2, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього ОСОБА_2.

Тобто на переконання позивача, вищевказані положення щодо відшкодування витрат пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій стосується виключно підприємств, працівники яких працювали на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці за списком №1.

Відповідач проти позову заперечив, про що його представником 21.07.3015 року було подано відповідні письмові заперечення.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказав на те, що в силу вимог розділу шостого Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року (п.6.1) - відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" ОСОБА_2 (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

СФГ «Мрія» було платником фіксованого сільськогосподарського податку, проте починаючи із 01.01.2015, у звязку із змінами у чинному законодавстві, підприємство зобовязане сплачувати до УПФ в Острозькому районі збір у розмірі 100% від обєкта оподаткування (100% фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій).

Що ж стосується визначення суми відшкодування, та включення до неї розміру призначеної та виплаченої пенсії, на переконання відповідача, посилання позивача є хибними так як не відповідають положенням п.п. 6.4 6.5 Інструкції та додаткам 6- 7 до неї. Саме вказаними додатками затверджено форму розрахунку, що надсилаються позивачу.

Таким чином, на переконання представника відповідача, дії УПФ в Острозькому районі є правомірними та обґрунтованими, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

За клопотаннями сторін, розгляд справи неодноразово відкладався. В судове засідання призначене на 12.08.2015 представники сторін також не прибули, разом з тим, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи у його відсутності в порядку письмового провадження.

За таких обставин, на підставі частини 6 ст. 128 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі докази у справі, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, СФГ «Мрія» зареєстроване в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та є, відповідно до вимог чинного законодавства, платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і страхувальником в розумінні ОСОБА_2 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У своїй діяльності СФГ «Мрія» використовує працю найманих працівників.

Частині з яких, на час розгляду справи, призначено пенсію на пільгових умовах. У зв'язку із чим, УПФ в Острозькому районі, було сформовано та направлено на адресу позивача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пунктів "б" - "З" статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2015 року.

Згідно вказаного розрахунку, відшкодуванню підлягають витрати на виплату та доставку пенсій призначених: ОСОБА_3; ОСОБА_4 Борисивичу; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9

Як вбачається із змісту позовної заяви, двоє із вказаних працівників вийшли на пенсію на підставі п. ж статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення».

Решті - на підставі пунктів "в"-"є" статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення».

Будучи незгідним із діями Пенсійного фонду щодо формування і надсилання вказаних розрахунків позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 4 даного ОСОБА_2, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього ОСОБА_2, ОСОБА_2 України «Про недержавне пенсійне забезпечення», законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до абз.1 п.2 Прикінцевих положень вказаного ОСОБА_2, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього ОСОБА_2 в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" .

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим ОСОБА_2.

До набрання чинності ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами ОСОБА_2 України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до абз.4 п.1 статті другої якого, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення»», визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз.3 п.1 ст.4 ОСОБА_2 України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100% від об'єкта оподаткування.

Разом з тим, порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах був конкретизований в Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", що затверджена постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Ця Інструкція розроблена відповідно до ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) та ОСОБА_2 України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції нею визначається процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п.6.1 Інструкції, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), у яких працювали або працюють пенсіонери на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відшкодуванню підлягають 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 п.2 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

А для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне.

Абзац четвертий пункту другого Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який визначає порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, виходячи із змістового та системного аналізу норми, стосується пенсій, призначених за списком №1 та за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, які визначені у абзаці першому вказаного пункту.

Відповідно до статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення» пенсія працівникам за списком №1 та за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України призначається на підставі пунктів «а» та «б» вказаної статті.

В свою чергу, як встановлено судом, пенсії працівникам СФГ «Мрія» (гр.. ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12П.) призначені на підставі п.п. "в"-"є" та "ж" ст. 13.

Разом з тим, відповідно до абз.5 пункту 2 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», з 1 січня 2005 року здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього ОСОБА_2.

Виходячи із системного аналізу вимог пункту 2 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що законодавцем чітко розмежовано джерела виплати пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, особам пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" до і після 1 січня 2005 року та іншим особам, які отримують пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, законодавець, прописавши у ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» дану норму, безпосередньо вказав на джерело виплат пенсій вказаній категорії громадян.

Більше того, вказаною нормою чітко підкреслено особливість виплати пенсії особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України норма, що за своїм змістом відповідає п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та прирівняно до даної категорії громадян осіб, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення".

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що станом на час звернення позивача до суду із вказаним позовом про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, особи, які отримують пенсію на підставі п.п. «в»-«е» та «ж» статті 13 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», отримують її за рахунок Державного бюджету.

В свою чергу, відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

На переконання суду, саме виплата пенсій за рахунок коштів Пенсійного фонду, особам (пенсії яким призначені на пільгових умовах, до досягнення ними пенсійного віку передбаченого статтею 26 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») є необхідною умовою для виникнення у платника збору, обєкта оподаткування для сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, визначеного ст.2 ОСОБА_2 України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

У випадку ж відсутності обєкта оподаткування (виплати пенсії за рахунок Державного бюджету України), у платників збору, не може виникати обовязок щодо його сплати.

В даному ж випадку, Пенсійному фонду України, як органу, наділеному владними повноваженнями в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, делеговано виключно повноваження з виплати пільгових пенсій, які в майбутньому здійснюватимуться згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати по виплаті пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" не є витратами Пенсійного фонду в розумінні пункту 6.1 Інструкції, і не підлягають відшкодуванню в визначеному нею порядку.

Аналогічна правова позиція, в частині пенсій призначених особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, викладена у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2012 р. у справі № 21-293а12, від 25 вересня 2012 р. у справі № 21-294а12, від 2 жовтня 2012 р. у справі № 21-250а12.

Крім того, суд погоджується, із доводами позивача, щодо звільнення від обовязку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій роботодавців, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

Дані твердження відповідають вимогам ст.2 ОСОБА_2 України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та п.6. Інструкції.

Проте, як встановлено судом з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

ОСОБА_2 проведено уніфікацію податків та зборів та виключено з Розділу ХІУ Податкового кодексу главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок".

У звязку із зміною законодавчого регулювання (визначення видів систем оподаткування), така система оподаткування, як «фіксований сільськогосподарський податок» втратила своє існування.

Враховуючи законодавчу невизначеність, та не внесення відповідних змін до ОСОБА_2 України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, страхувальники (роботодавці), які перебували на фіксованому сільськогосподарському податку, зобовязані відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Разом з тим, виходячи із системного аналізу підстав та умов перебування платників податків - роботодавців на фіксованому сільськогосподарському податку, як системі оподаткування, яка мала місце до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України та віднесення платників податків до четвертої групи єдиного податку спрощеної системи оподаткування (яка введена в дію з 01.01.2015), суд приходить до висновку, що підстави та умови перебування у вказаних системах оподаткування є аналогічними.

Таким чином, під час уніфікації податків і зборів, фіксований сільськогосподарський податок фактично трансформовано, шляхом введення окремої (четвертої) групи платників єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (вказаний факт є загальновідомим і не підлягає доказуванню відповідно до частини 2 статті 72 КАС України).

Як встановлено судом з досліджених у справі доказів, відповідач СФГ «Мрія» до 31.12.2014 було платником фіксованого сільськогосподарського податку, а з 01.01.2015 є платником єдиного податку четвертої групи (вказані обставини визнавались сторонами у поданих ними поясненнях та запереченнях).

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що зміна назви спрощеної систем оподаткування, чи трансформування однієї системи оподаткування в іншу не може тягнути негативних наслідків (в даному випадку виникнення обовязку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій) для платників податків, якщо це не повязано із зміною підстав та умовами передування в даній системі оподаткування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними та скасування розрахунку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог позивача в частині оскарження листів УПФ в Острозькому районі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вказані листи не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства України, не змінюють правового становища позивача, а тому не підлягають оскарженню.

Надсилаючи позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" ОСОБА_2 №1058-ІV, у відповідності до вимог Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 відповідач діяв на підставі і в межах наданих повноважень.

Відповідно до п.6.1 Інструкції розмір сум відшкодування визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.8 даної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

А тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов селянського фермерського господарства "Мрія" задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 19.01.2015 №153/02, щодо покладення на селянське фермерське господарство "Мрія" обов'язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

в задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 (фермерське) господарство "Мрія" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36,54грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.