Справа № 2а-1887/10/2370
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року Справа № 2а-1887/10/2370

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

суддів: Гаврилюка В.О., Гараня С.М.

при секретарі Шалько І.П.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 особисто;

представника відповідача: ОСОБА_2Т за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив визнати протиправними дії начальника ГУМВС України в Черкаській області в частині відмови у виплаті та у підготовці і передачі до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років в органах внутрішніх справ України, зобовязати відповідача виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобовязати начальника ГУМВС України в Черкаській області підготувати та передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документи для призначення пенсії позивачу за вислугу років в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника ГУМВС України в Черкаській області від 02.11.2009 року № 235 о/с його звільнено з посади начальника сектору дільничних інспекторів міліції Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області. Вислуга на день звільнення складає: календарна 20 років, 10 місяців, 21 день; пільгова: 29 років, 2 місяці, 21 день.

Листом від 22.04.2010 року позивачу відмовлено в підготовці документів для призначення пенсії. Позивач в свою чергу не погоджується із вказаним, оскільки на день звільнення мав вислугу років, передбачену п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України № 2262-XII, а вирок, на який посилається відповідач, як на підставу відмови, винесено значно пізніше. Крім цього, вказаним вироком його не позбавлено військового чи спеціального звання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач засуджений за умисний злочин, вчинений з використанням свого службового становища, а тому до наказу УМВС від 02.11.2009 року №235 о/с в частині звільнення з ОВС ОСОБА_1 внесені зміни наказом УМВС від 27.09.2011 року №264 о/с дск, яким він вважається звільненим за п. 62, 66, 67 (за дискредитацію та засудження за умисний злочин вчинений з використанням свого службового становища) Положення №114. За таких обставин одноразова грошова допомога передбачена абз. 3 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб»позивачу не передбачена, таким чином у відповідача не було підстав для направлення документів до Пенсійного органу. Крім того, на думку відповідача, позивачу має бути призначена пенсія на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законом який визначає правове становище державних службовців органів внутрішніх справ є Закон України «Про міліцію»від 20.12.1990 року № 565-Х11, пунктом 18 якого передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114 (далі Положення № 114).

Підстави звільнення зі служби в органах внутрішніх справ України зазначені у розділі VII Положення № 114.

Судом встановлено, що позивач мав спеціальне звання майора міліції, яке відповідно до пункту 2 Положення №114 віднесене до старшого начальницького складу, таким чином норми Положення поширюються і на позивача.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу ГУМВС України в Черкаській області від 02.11.2009 року №235 о/с, майора міліції ОСОБА_1 (М-011720) начальника сектору дільничних інспекторів міліції Чорнобаївського РВ УМВС з 02.11.2009 року звільнено з ОВС у відставку ЗС України зі зняттям з військового обліку (військове звання по запасу молодший сержант) за п. 62, 66 (за дискредитацію) Положення №114.

Враховуючи, що вислуга років позивача на день звільнення складала: календарних 20 років, 10 місяців, 21 день; пільгової 29 років, 2 місяці, 21 день, останній звернувся до відповідача з проханням підготувати та передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документів для призначення пенсії за вислугу років в органах внутрішні їх справ.

Листом начальника ГУМВС України в Черкаській області від 22.04.2010 року №21/20М8 позивачу відмовлено в проханні підготувати та передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документи для призначення пенсії за вислугу років в органах внутрішніх справ у звязку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18.05.2010 року вирок Золотоніського міськрайонного суду від 17.03.2010р., яким позивача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі скасовано, з поверненням справи на новий судовий розгляд і вироком Золотоніського міськрайонного суду від 28.03.2011 року по кримінальній справі № 1-14/2011 позивача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані із роботою в органах МВС України, строком на три роки без конфіскації майна.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 7 червня 2011 року вказаний вирок в частині призначення покарання залишено без змін.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 27.09.2011р. № 264 о/с дск внесено зміни в наказ УМВС від 02.11.2009 року №235 о/с в частині звільнення з ОВС майора міліції ОСОБА_1 начальника сектору дільничних інспекторів міліції Чорнобаївського РВ УМВС та зазначено, що вважати його звільненим за п. 62, 66, 67 (за дискредитацію та засудження за умисний злочин, вчинений з використанням свого службового становища) Положення №114.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію»пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) в редакції, що діяла на день звільнення.

Суд звертає увагу що, Закон №2262-XII є спеціальним Законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ.

Пунктом «б»статті 12 Закону №2262-XII визначено, що особами, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону є, зокрема, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначено ст. 12 Закону №2262-XII, зокрема, пунктом «а»вказаної статті визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»- «д»статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону. В свою чергу, частина 3 статті 5 цього Закону визначає порядок сплати сум несплачених страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування Пенсійному фонду України за відповідні роки служби щодо осіб, які не набули (не набудуть) права на пенсію за вислугу років згідно з цим Законом, або осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 статті 5 Закону №2262-XII визначено, що на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв'язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, та членам їх сімей.

Таким чином, з аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що пенсія призначається, в т.ч. на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням осіб які підпадають під визначення ст. 12 Закону і які мають на день звільнення кількість років служби не менше ніж встановлено ст. 12 цього Закону, також і тим особи, які звільнені з військової служби з позбавленим військового або спеціального звання, із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища.

Суд звертає увагу, що позивача звільнено із займаної посади за дискредитацію на підставі проведеного службового розслідування 2 листопада 2009 року і на момент звільнення позивач мав звання майора міліції і вислуга років його складала 20 років, 10 місяців, 21 день.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в такому випадку у відповідача не було законних підстав, викладених в листі від 22.04.2010 року №21/20М8, відмовляти позивачеві у підготовці та передачі документів до Головного управління Пенсійного фонду для призначення пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У звязку з викладеним, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, що полягали у відмові підготувати та передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документи для призначення позивачеві пенсії за вислугу років в органах внутрішніх справ, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2262 - XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за службовою невідповідністю, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується.

Враховуючи, що позивача притягнуто до кримінальної відповідальності за умисний злочин вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2011 року то за наявності такої обставини нормою Закону не передбачено виплату грошової допомоги в разі звільнення зі служби, отже в частині позовних вимог, щодо виплати грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби позивачеві слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління МВС України в Черкаській області в частині відмови у підготовці та передачі до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в органах внутрішніх справ - протиправними.

Зобовязати Головне управління МВС України в Черкаській області підготувати та передати документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в органах внутрішніх справ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 грн. (одну) 70 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2011 року.

Суддя В.В. Гаращенко