Справа № 22-а-633/11
Суддя: Краснокутська О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-633/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а - 633/ 10 Головуючий у 1 інстанції: Надворна О.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

25травня 2011 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.

Суддів: Краснокутської О.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Петровій О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області на постанову Вільняського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області про поновлення пропущеного строку та про оскарження бездіяльності Управління Пенсійного фонду України і здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної суми допомоги Дітям війни

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом .

В позовній заяві зазначала, що відповідно до ст. 1 Закону України від 18.11.2004 року „Про соціальний захист дітей війни вона має статус дитини війни. Згідно ст. 6 цього Закону з 01.01.2006 року повинна виплачуватись соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. На протязі з 2006 року по теперішній час така соціальна допомога не виплачувалась. Вважає ці дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству. З цих підстав просила відновити їй строк для звернення до суду, зобовязати УПФУ в Вільняському районі нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в суму 2733 грн. 30 коп. і за 2008 рік 1009 грн. 20 коп., а всього 3742 грн.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_3 підвищення пенсії як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року протиправними

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційний скарзі про скасування постанови і ухвалення нової постанови про відмову у позові Управління пенсійного фонду посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, позивач має статус дитини війни, що підтверджено ксерокопією паспорта та пенсійним посвідченням.

У відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VІ до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни щодо визначення розміру підвищення до пенсії, визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем, як така, що суперечить Закону, який має вищу юридичну силу.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом ( ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відсутність підстав для застосування мінімального розміру пенсії за віком, який встановлено ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до правовідносин, що виникають внаслідок визначення розміру пенсій на підставі інших Законів ніж вищезазначений, дає підстави стверджувати про наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" громадянам, які мають статус дитини війни, при цьому прогалина полягає в частині відсутності механізму визначення мінімальної пенсії за віком, від розміру якої на 30% мають підвищуватись виплати громадянам, які мають статус дитини війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дітям війни.

Нормами чинного процесуального законодавства, зокрема п. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, а п. 7 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства свідчать про те, що застосування судом першої інстанції у якості розрахункової величини для обчислення мінімальної пенсії за віком розміру прожиткового мінімуму, який обчислено відповідно до норм ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є правильним, оскільки у даному випадку судом першої інстанції застосовано аналогію закону, а статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням наведених обставин постанова відповідає вимогам закону і скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області відхилити.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2009 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: