Справа № 344/16623/14-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/11494/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014р. по справі №344/16623/14-а, 2-а/344/814/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця з врахуванням сум матеріальної допомоги та оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

31.10.2014р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з 28.04.2014р., тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014р. позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з 30.10.2014 року провести позивачу перерахунок розміру пенсії і визначену пенсію державного службовця нараховувати та виплачувати, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії. В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено. Допущено до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховуватися при обчисленні пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 02 вересня 2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу.

Довідкою Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області №76/9-19-05-35 від 27 жовтня 2014 року підтверджується, що позивач в 2007-2009 роках отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, на всі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. (а.с.7).

Задовольнячи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні витрати.

Ч.2 ст.33 Закону України Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з положеннями ч.2 ст.37 вказаного Закону (які діяли на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ч.7 ст.33 Закону України Про державну службу передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України Про оплату праці в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії суддів підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Отже чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа №21-97а13), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову з 28.04.2014р., суд першої інстанції правильно зазначив, що 28.10.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою, а 30.10.2014 року отримала відповідь відповідача про відмову провести перерахунок пенсії (а.с.6), вважаючи з цього часу порушенням її прав, однак, з таким висновком колегія суддів погоджується частково, оскільки звернувшись 28.10.2014р. до відповідача із заявою (а.с.5), позивачка не просила провести перерахунок пенсії з 28.04.2014р., тому саме 28.10.2014р. їй стало відомо про порушене право і з цього часу позов підлягає задоволенню.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо не включення позивачці сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань для призначення пенсії позивачу, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 28.10.2014р. протиправними; зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з 28.10.2014 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, згідно довідки Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області №76/9-19-05-35 від 27 жовтня 2014 року, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З огляду на вищевикладене, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

керуючись ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014р. по справі №344/16623/14-а, 2-а/344/814/14 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо не включення ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань для призначення пенсії позивачу, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 28.10.2014р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, з 28.10.2014 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, згідно довідки Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області №76/9-19-05-35 від 27 жовтня 2014 року, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахування фактично отриманих сум.

В решті вимог - відмовити.

Звернути зазначену постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

ОСОБА_2