Справа № 824/1198/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1198/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В :

Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 20810,90грн та пені в розмірі 1050,74 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачем у 2014 році порушені вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні щодо працевлаштування інвалідів у кількості 4% середньооблікової чисельності штатних працівників.

Зазначав, що на підставі поданої підприємством звітності форми №10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу у 2014 році становила 44 чоловіки, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні - 2 особи.

Позивач вважає, що відповідач зобовязаний був самостійно до 15 квітня 2015 року сплатити на рахунок Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 20810,90грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій відповідно до поданого підприємством звіту форми №10-ПІ.

Крім цього, у відповідності до положень статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні відповідач повинен сплатити пеню, розмір якої становить 1050,74 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Поряд з цим від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням представника відповідача ОСОБА_2 у відпустці. Однак суд вважає, указану підставу для відкладення розгляду справи необґрунтованою та не поважною, оскільки інтереси відповідача як юридичної особи міг представляти інший представник, у тому числі директор. У клопотанні не зазначено та не надано будь-яких інших доказів неможливості участі в судовому засіданні іншого представника ТзОВ ТД Буковинський.

Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення особи, яка прибула в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно поданого товариством з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський до Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми 10-ПІ та згідно розрахунку адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та пені з 15 квітня 2015 року за прострочення сплати адміністративно - господарських санкцій: середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 44 чоловіки, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні - 2 особи, річний фонд оплати праці 457840,00грн; сума штрафних санкцій 20810,90грн; пеня 1050,74 грн.

23 квітня 2015 року Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів направило товариству з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський претензію на суму 20977,38 грн.

Оскільки товариством з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський в добровільному порядку не було сплачено адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з даним позовом.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами гарантує та визначає Закон України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 року № 875-XII.

Згідно частини третьої статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

З указаних норм права вбачається, зокрема, що на підприємства, установи, організації покладено обов'язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу робочих місць, установленого статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію і щороку звітують Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів. У разі ж, якщо середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, підприємства, установи, організації самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, сплачують адміністративно-господарські санкції, за порушення термінів сплати яких нараховуються пеня.

Судом встановлено, що у 2014 році відповідачем відповідно до встановленого нормативу, згідно даних звіту форми 10-ПІ, не працевлаштовано двох інвалідів.

Адміністративно-господарська відповідальність, що передбачена статтею 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, за своєю правовою природою є господарсько-правовою відповідальністю.

Відповідно положень статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Суд зазначає, що до обовязків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, крім виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, належить також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації такого працевлаштування, адже за змістом статті 181 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні пошук підходящої роботи для інваліда здійснює саме державна служба зайнятості.

Як вбачається з листа Чернівецького міського центру зайнятості від 15 червня 2015 року №32-13/1650товариство з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський протягом 2013-2014 та за період з початку 2015 року не інформувало Чернівецький міський центр зайнятості про можливість працевлаштування інвалідів.

За таких обставин та зважаючи на вимоги наведеного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем у 2014 році обовязку щодо працевлаштування інвалідів у кількості 4% середньооблікової чисельності штатних працівників та щодо інформування своєчасно та у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), призначених для працевлаштування інвалідів, відповідних органів, які займаються працевлаштуванням інвалідів.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів вжиття ним заходів для недопущення указаного вище господарського правопорушення.

З огляду на викладене, заявлені Чернівецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів вимоги про стягнення адміністративно-господарських санкцій та, у звязку з порушенням терміну їх сплати, пені є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ТД Буковинський на користь Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 20810 (двадцять тисяч вісімсот десять) грн 90 коп. та пеню у розмірі 1050 (одна тисяча пятдесят ) грн 74 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 20 серпня 2015 року.