Справа № 2а-15712/11/2670
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м. Київ К/800/62269/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретар судового засідання Бовкун В. В.,

представник позивача не з'явився

представник відповідача Собко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Карлівська міжрайонна державна податкова інспекція (далі - Карлівська МДПІ) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - ПАТ "Укргазвидобування") в якому просить стягнути податкову заборгованість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року у задоволенні позову Карлівської МДПІ відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року апеляційну скаргу Карлівської МДПІ залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Карлівська МДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Карлівської МДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Станом на 21 грудня 2011 року за відповідачем обліковувався податковий борг у розмірі 5368891,97 грн. ( у т.ч. - 5225714, 93 грн. - основного платежу (борг за I квартал 2011 року, II квартал 2011 року та III квартал 2011 року; - 143177, 07 грн. пені за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань.

До набрання чинності Податкового кодексу України з 01.01.2011 відносини, пов'язані з погашенням зобов'язань платників податків врегульовувалися Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з пп. 5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пп. 3.1.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податкові зобов'язання у розмірі 3022562, 00 грн. за IV квартал 2010 року відповідачем сплачено 18.02.2011 року, термін сплати яких є 19.02.2011 року.

Згідно з нормами Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», зазначені грошові кошти повинні зараховуватись відповідно до призначення платежу.

Отже, за податковим органом протиправно змінювалось призначення платежу, а відтак, і безпідставно нараховано пеня в зв'язку з несвоєчасною сплатою.

Окрім того, згідно розрахунків за I квартал 2011 року 20 травня 2011 року відповідачем сплачено 3304283, 00 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 3 ст. 1 Закону України від 12 травня 2011 року №3320-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо питань оподаткування природного газу та електричної енергії» підрозд. 10 ПК доповнено пунктом 2-1.

Відповідно до п. 2-1 підлягають списанню, серед іншого: податковий борг станом на 01.01.2011 року ДК «Укргазвидобування»; визначені контролюючими органами станом на 01.01.2011 року неузгоджені грошові зобов'язання та пені ДК «Укргазвидобування», за якими тривають процедури адміністративного або судового оскарження.

За положеннями цього пункту списанню підлягають суми, що залишаються несплаченими станом на перше число місяця, у якому набрав чинності Закон України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію».

Судами попередніх інстанцій зазначено, що Закон України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» набрав чинності 04.06.2011 року, списанню підлягають суми, які залишились несплаченими станом на 01.06.2011 року.

Що ж стосується, сплати відповідачем зобов'язання у сумі 2991216, 00 грн. за II квартал 2011 року та 9145, 75 грн. (відсотки за користування розстрочкою), судами попередніх інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до рішення ДПА у Полтавській області від 19.09.2011 року №53 та на підставі договору від 19.08.2011 року №8, сплату податку на прибуток у розмірі 2991216, 00 грн., податковим органом розстрочено на 4 місяці.

На підставі розрахунку за III квартал 2011 року, поданого до податкового органу 07.11.2011 року за №7414 по терміну сплати 19.11.2011 року у обліковій картці платника проведено нарахування зобов'язань по податку на прибуток у розмірі 159495, 00 грн. за III квартал 2011 року.

08.11.2011 року відповідачем сплачено 159495, 00 грн., а отже, у відповідача станом на 21.12.2011 року відсутня будь-яка заборгованість.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що за умов відсутності заборгованості, правових підстав для стягнення немає.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог Карлівської МДПІ.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров