Справа № 22-а-270/11
Суддя: Коцюрба О. П.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
02 березня 2011 року м. Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді: Яворського М.А,
суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправних дій та стягнення недоплаченої щорічної допомоги до 5 травня , -
В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського міського суду з позовом до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення разової недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2005-2008 роки у розмірі 4400,18 грн.
Мотивуючи свої вимоги тим, що вона, являючись учасником війни та відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання одноразової щорічної грошової допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, яка має бути виплачена до 5 травня кожного року. Проте відповідач, в порушення чинного законодавства, виплату грошової допомоги у 2005-2008 роках провів у значно меншому розмірі.
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06 березня 2009 року позовні вимоги задоволені частково, а саме зобов»язано управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області провести перерахунок та виплату грошової допомоги до 05 травня 2008 року .
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що вказана постанова суду від 06.03.2009 року винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач являється учасником війни, про що свідчить посвідчення Є № 619630, видане Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради.
Задовольняючи позов в частині виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня суд першої інстанції виходив з того, що для врегулювання спірних правовідносин у цій справі пріоритетними є норми Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Такий висновок зроблений судом з порушенням правил застосування норм матеріального права.
Частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що "учасникам війни" виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.
Однак Законами України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено виплату цієї допомоги "учаникам війни " в 2008 році 400 грн.
Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та інвалідам війни. При цьому дія ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на час виникнення спірних правовідносин була зупинена Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України".
Однак, суд, задовольняючи позов, не врахував вище зазначених норм матеріального права про зупинення дії норми, за якою позивач мав право на отримання допомоги в більшому розмірі. Тобто, суд застосував недіючу норму права.
Посилання суду на Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 у справі №10-рп, якими визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", у тому числі і положення пунктів, якими зупинено на 2008 рік дію частину 5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги колегія суддів вважає помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення цієї допомоги.
Тобто, на момент виплати щорічної допомоги (до 5 травня) відповідач діяв відповідно до діючого законодавства.
Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої виплати за 2008 рік відповідно до Закону від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ.
Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
З огляду на викладене постанова Ірпінського міського суду від 06 березня 2009 року підлягає скасуванню, оскільки висновок суду про зобовязання зробити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду від 06 березня 2009 рок - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили .

Головуючий суддя:

Судді: