Справа № 185/4697/15-а (2-а/185/176/15)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"19" серпня 2015 р.справа № 185/4697/15-а (2-а/185/176/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровській області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р. в справі № 185/4697/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровській області про визнання протиправними дій відповідача з відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; скасування рішення від 24.03.2015 р. № 33 з відмови у призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язати зарахувати до спеціального стажу за п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період проходження служби з 10.10.1985 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 217 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії, з 21.11.1985 р. по 27.10.1988 р. на посаді начальника медичного пункту лікаря медичного пункту ПДБ 300 Гвардійського парашутно-десантного полку, з 28.10.1988 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 300 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії; зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.03.2015 р.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення відповідача № 33 від 24.03.2015 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; визнані протиправними дії відповідача з відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає права на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періодів роботи з 10.10.1985 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 217 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії, з 21.11.1985 р. по 27.10.1988 р. на посаді начальника медичного пункту лікаря медичного пункту ПДБ 300 Гвардійського парашутно-десантного полку, з 28.10.1988 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 300 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії; зобов`язано відповідача зарахувати до стажу роботи позивача зазначені періоди трудової діяльності. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову, вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує на неврахування судом приписів п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». відповідно до якого право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у визначеному Кабінетом Міністрів України порядком. Перелік закладів охорони і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909. Періоди проходження дійсної військової служби на офіцерських посадах не можуть бути зараховані до спеціального стажу за п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність законодавчо обґрунтованих підстав. Оскільки у позивача наявний спеціальний стаж 21 рік 06 місяців 13 днів, відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років.
Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв`язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04.08.1979 р. по 25.06.1985 р. навчався в Воєнно-медичній академії імені С.М. Кірова, закінчив факультет підготовки лікарів з дипломом воєнного лікаря, зарахований у розпорядження командувача повітрянодесантних військ, проходив дійсну військову службу на офіцерських посадах: з 10.10.1985 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 217 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії, з 21.11.1985 р. по 27.10.1988 р. на посаді начальника медичного пункту лікаря медичного пункту ПДБ 300 Гвардійського парашутно-десантного полку, з 28.10.1988 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 300 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії.
23.03.2015 р. позивач звернувся до УПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішення комісії УПФУ № 33 від 24.03.2015 р. позивачу відмовлено у призначені пенсії через відсутність необхідного стажу за вислугу років (25 років) у зв`язку із не зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду військової служби.

Частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності незарахування до спеціального стажу роботи періоду проходження військової служби.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах апеляційного оскарження, вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

23.03.2015 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до УПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача № 33 від 24.03.2015 р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю 25-річного стажу на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, через не зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, дійсної військової служби на офіцерських посадах: з 10.10.1985 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 217 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії, з 21.11.1985 р. по 27.10.1988 р. на посаді начальника медичного пункту лікаря медичного пункту ПДБ 300 Гвардійського парашутно-десантного полку, з 28.10.1988 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 300 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії.

З довідки Павлоградського об`єднаного військового комісаріату № 3/82 від 08.04.2015 р. судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04.08.1979 р. по 25.06.1985 р. навчався в Воєнно-медичній академії імені С.М. Кірова, закінчив факультет підготовки лікарів з дипломом воєнного лікаря, зарахований у розпорядження командувача повітрянодесантних військ, проходив дійсну військову службу на офіцерських посадах: з 10.10.1985 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 217 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії, з 21.11.1985 р. по 27.10.1988 р. на посаді начальника медичного пункту лікаря медичного пункту ПДБ 300 Гвардійського парашутно-десантного полку, з 28.10.1988 р. по 05.10.1989 р. на посаді лікаря медичного пункту 300 Гвардійського парашутно-десантного полку 98 Гвардійської повітрянодесантної дивізії.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди, які функціонують відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсійне забезпечення цих осіб здійснюється за нормами вказаного Закону при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», із збереженням діючого порядку їх фінансування.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909, встановлено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, діагностичних центрах враховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до примітки 2 до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Переліком закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 р. № 8715 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2014 р. за № 47/24824, передбачено медичні пункти (військової частини, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею, державного підприємства, організації та установи Міністерства оборони України) як амбулаторно-поліклінічні заклади.

Оскільки медичні пункти військових частин є амбулаторно-поліклінічними закладами, спірні періоди дійсної військової служби позивача на офіцерських посадах повинні бути зараховані до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, протиправність дій відповідача з не зарахування до спеціального стажу спірних періодів та зобов`язання зарахувати ці періоди до спеціального стажу позивача.

Доводи апелянта спростовуються приведеними вище обставинами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровській області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р. в справі № 185/4697/15-а залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р. в справі № 185/4697/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко