Справа № 2-а-1731/11
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1731/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2011 м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Дзюба М.В.,
при секретарі Петрухіной Т.Л.
розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову АН1 № 071220 від 06.05.2011 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Постанову вважає незаконною, оскільки він правопорушення не скоював, до постанови не долучено жодних доказів, при притягненні його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови інспектором порушені вимоги ст. ст. 251, 280 КУпАП, порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 279 КУпАП.
Позивач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав адміністративний позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явився, на вимогу суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надав. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.
Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АН1 № 071220 від 06.05.2011 року на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Тою ж постановою його визнано винним в тому, що він, 06.05.2011 року, по пр. Ленінському в м. Донецьк, керував автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 106 км/год., перевищив швидкість руху більш ніж на 46 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень зобовязаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

На підставі ст..138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Як встановлено судом, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, інспектору ДПС було відомо про невизнання позивачем факту скоєння ним правопорушення, однак він не вжив жодних заходів щодо збору доказів на підтвердження наявності вини в діях позивача.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача, однак відповідач не довів перед судом правомірності своїх дій, хоча про невизнання провини правопорушником інспектору ПС було відомо ще під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак жодних дій щодо збору доказів на підтвердженні вини особи, а також повного, всебічного та обєктивного зясування обставин, він не вжив.

Так при винесенні вищевказаної постанови інспектором ДПС: не зясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чим підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення. В порушення зазначених норм в постанові не зазначено на підставі чого вона винесена, чим підтверджується факт скоєння правопорушення, відсутні будь-які докази підтверджуючи факт вчинення правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачем, на якого законом покладено обовязок доведення правомірності своїх дій, не надано суду яких-небудь доказів правомірності винесення постанови та за відсутності доказів скоєння правопорушення, суд позбавлений можливості їх оцінити та приходить до висновку про те, що в діях позивача не має складу правопорушення та винесена відносно нього постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 71, 161-163, 167, 1712 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову АН1 № 071220 від 06.05.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та провадження по справі закрити

Постанова є остаточною, набуває чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Дзюба