Справа № 822/2406/15
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2406/15

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить визнати протиправними дії Департаменту щодо анулювання дозволу на спеціальне водокористування НОМЕР_2 від 05 червня 2014 року та скасувати наказ Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації №24-н від 03.06.2015 року "Про припинення права спеціального водокористування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не дотримано вимог порядку анулювання документів дозвільного характеру, що призвело до пушення прав позивача.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 01 липня 2015 року адміністративний позов задовольнив частково, а саме: скасував наказ Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації №24-н від 03.06.2015 року "Про припинення права спеціального водокористування"; в задоволені інших позовних вимог відмовив.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням відповідач звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року по справі №822/2406/15. Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив повністю усі матеріали додані до заперечення та не звернув уваги на те, що свердловина, користування якою анульовано спірним наказом, пробурена без усіх необхідних дозволів та з недотриманням чинного законодавства України, на підставі чого Департаментом було прийняте рішення про видачу спірного наказу.

Позивач скористався правом регламентованим статтею 191 КАС України та подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Крім того, позивач клопотала про розгляд апеляційної скарги за її відсутності (вх. №11280/15 від 12.08.2015).

10 серпня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації надійшло клопотання (вх. №11222/15) про перенесення судового засідання не раніше, як 10 вересня 2015 року, в зв'язку з відпусткою завідувача сектору правового забезпечення та кадрової роботи Шевчука Віталія Олександровича, представника Департаменту у судах.

Зазначене клопотання колегією суддів апеляційної інстанції відхиляється, оскільки Департамент екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги і в нього було достатньо часу для вирішення питання щодо забезпечення прибуття в судове засідання свого представника, більш того, судом не ставилось питання про участь в судовому засіданні саме Шевчука Віталія Олександровича чи якогось конкретного представника. Колегія суддів суду апеляційної інстанції, також, зважає на те, що участь у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, а справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

За вказаних обставин, враховуючи, що в судове засідання призначене на 19 серпня 2015 року сторони не прибули, на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів суду апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до частини1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як фізична особа-підприємець зареєстрована 15 червня 2012 року. Одним із видів діяльності позивача за КВЕД є: 36.00 забір, очищення та постачання води.

На підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року по справі №822/1359/14, яка набрала законної сили 01 липня 2014 року, за результатами розгляду, поданого позивачем пакету документів, Департаментом екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, 05 червня 2014 року, фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 видано дозвіл НОМЕР_2 на спеціальне водокористування на свердловину АДРЕСА_1 Городоцького району Хмельницької області та належить на праві власності позивачу. Строк дії даного дозволу на спеціальне водокористування становить з 05 червня 2014 року по 05 червня 2017 року включно.

Листом Департаменту №05/3-2188 від 04 червня 2015 року позивача повідомлено про анулювання дозволу на спеціальне водокористування НОМЕР_2 від 05 червня 2014 року на підставі наказу Департаменту №24-н від 03 червня 2015 року "Про припинення права спеціального водокористування".

Згідно зазначеного наказу, анулювання дозволу на спеціальне водокористування НОМЕР_2 від 05 червня 2014 року здійснене на підставі пункту 6 статті 55 та пункту 4 статті 56 Водного кодексу України.

Незгода позивача з таким рішенням і діями відповідача слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги і скасовуючи спірний наказ суд першої інстанції виходив з того, що в порушення частини 2 статті 71 КАС України, відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірності прийняття наказу №24-н від 03 червня 2015 року "Про припинення права спеціального водокористування".

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Статтею 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно зі статтею 49 Водного кодексу встановлено, що право на спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 05 червня 2014 року фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 видано дозвіл НОМЕР_2 на спеціальне водокористування на свердловину АДРЕСА_1 Городоцького району Хмельницької області та належить на праві власності позивачу. Строк дії даного дозволу на спеціальне водокористування становить з 05 червня 2014 року по 05 червня 2017 року включно.

Положеннями статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" №2806-IV (далі - Закон №2806-IV) унормовано основні вимоги до порядку видачі документів дозвільного характеру або відмови в переоформленні, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру.

Власне в пункті 7 статті 4-1 Закон №2806-IV зазначено, що дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з підстав: звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом); припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів звернення позивача до відповідача із заявою про анулювання спеціального дозволу. Підприємницьку діяльність позивач також не припиняла, що підтверджується наявним в матеріалах справи спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.07.2015.

Крім того, положеннями пункту 7 статті 4-1 Закону №2806-IV передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

За приписами абзацу 7 пункту 7 статті 4-1 Закону №2806-IV, анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.

Тобто законодавцем визначено вичерпний перелік підстав з яких дозвільний орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру, при цьому анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених Законом забороняється.

Відповідачем не доведено та судом не встановлені факту звернення Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації до адміністративного суду з позовом про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, виданого ОСОБА_3 Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про надання ОСОБА_3 в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації, а також доказів , які б свідчили про здійснення позивачем певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Як обґрунтовано взято до уваги судом першої інстанції, внаслідок відсутності спеціального дозволу на користування надрами ОСОБА_3 не здійснює на сьогоднішній день господарську діяльність з експлуатації свердловини №1м, отже не є надрокористувачем, що унеможливлює наявність порушень вимог законодавства, що підтверджується відсутністю відповідних приписів Департаменту, адресованих позивачу з вимогами про усунення порушень.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання в спірному наказі №24-н від 03 червня 2015 року на пункт 6 статті 55 Водного кодексу України як на підстави скасування дозволу на спеціальне водокористування, адже згідно зазначеної норми право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі порушення ними умов спеціального водокористування та охорони вод, тоді як відповідач не є контролюючим органом, і до його компетенції не віднесено повноважень виявляти порушення умов спеціального водокористування та охорони вод. Натомість, перевірками контролюючих органів не виявлено порушень позивачем умов спеціального водокористування та охорони вод, до відповідальності за такі порушення позивач не притягувалася. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне також зазначити, що у спірному наказі №24-н від 03 червня 2015 року відповідач посилається також на пункт 4 статті 56 Водного кодексу України, в силу положень якого, припинення права спеціального водокористування здійснюється на вимогу органу, який видав дозвіл на спеціальне водокористування, у випадках, передбачених пунктами 6 і 8 статті 55 цього Кодексу (порушення умов спеціального водокористування та охорони вод (пункт 6 статті 55 Водного кодексу України); систематичного невнесення збору в строки, визначені законодавством (пункт 8 статті 55 Водного кодексу України)).

Аналіз наведеної норми дає право дійти висновку, що законодавець унормував право органу, який видав дозвіл на спеціальне водокористування, лише у випадку порушення умов спеціального водокористування та охорони вод або ж систематичного невнесення збору в строки, визначені законодавством, заявляти вимогу про припинення права спеціального водокористування. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що право заявляти вимогу про припинення права спеціального водокористування не є тотожним праву припинення спеціального користування. Як зазначалось вище, чинним законодавством України, що регулює спірні відносини (зокрема Законом №2806-IV) передбачено певний порядок анулювання документа дозвільного характеру і цей порядок передбачає право дозвільного органу, що видав документ дозвільного характеру, звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з підстав передбачених в пункті 7 статті 4-1 Закону №2806-IV.

За таких обставин прийняття відповідачем наказу №24-н від 03.06.2015 року "Про припинення права спеціального водокористування" стало наслідком порушення відповідачем порядку анулювання документа дозвільного характеру, як наслідок, спірний наказ не може вважатись законним і підлягає скасуванню.

Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 статті 2 КАС України).

Також, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи недоведеність відповідачем дотримання ним порядку анулювання дозволу на спеціальне водокористування, а також недоведеність наявності передбачених законом підстав для анулювання дозволу на спеціальне водокористування на свердловину №1, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині скасування спірного наказу, який прийнятий Департаментом екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації не на підставі та з перевищенням визначених законом повноважень.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання скаржника на будівництво свердловини №1 без усіх необхідних дозволів та з недотриманням чинного законодавства України, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки предметом спору в цій справі є правомірність прийняття наказу №24-н від 03.06.2015 року "Про припинення права спеціального водокористування", а не правомірність будівництва свердловини №1м. При цьому, правомірність будівництва свердловини підтверджена перевіркою управління державної архітектурно-будівельної інспекції Хмельницької області, результати якої оформлені актом перевірки від 22 травня 2015 №1022-914.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті оскарженої постанови суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних відносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.