Справа № 813/3852/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року м. Львів № 813/3852/15

16 год. 17 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Щура В.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідача : представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Захід» до Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галичина-Захід» (далі ТОВ «Галичина-Захід») звернулось до адміністративного суду з позовом до Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі Стрийська ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 06.07.2015 року прийнято на підставі акта позапланової виїзної перевірки №1304/22-01/30124457 від 26.06.2015 року, в якому контролюючий орган зазначив про те, що ТОВ «Галичина-Захід» в порушення п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, не нараховано та не сплачено до бюджету суму штрафу за самостійно виправлені помилки у розмірі трьох відсотків суми, що підлягають сплаті.

Позивач з такими висновками не погоджується, вважає, що обовязок платника податків нарахувати штраф виникає лише у випадку наявності заниження податкового зобовязання, яке підлягає сплаті до відповідного бюджету. Оскільки позивач не сплачує до бюджету податок на додану вартість, а тому у нього і не могло виникнути недоплати чи заниження такого податку.

Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зміст яких зводиться до такого. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта перевірки №1304/22-01/30124457 від 26.06.2015 року, складеного за наслідками позапланової виїзної перевірки ТОВ «Галичина-Захід» () з питань достовірності декларування податку на додану вартість по розрахунках з ТОВ «Зеленецьке» () за період з 01.03.2012 року по 01.03.2015 року.

Представник відповідача зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Галичина-Захід» було подано уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2014 року, червень 2014 року та липень 2014 року. Відповідно до уточнюючих розрахунків платником податків ТОВ «Галичина-Захід» самостійно зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість отриманого від ТОВ «Зеленецьке» за відповідні періоди. За результатами поданих уточнюючих розрахунків отримано позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в сумі 402743,00 грн. ПДВ, яку позивачем сплачено на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства.

На цій підставі контролюючий орган дійшов висновку про порушення вимог п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України. Саме з цих мотивів Стрийською ОДПІ прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20137,20 грн., і на думку представника відповідача підстав для його скасування немає, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ТОВ «Галичина-Захід» зареєстроване, як юридична особа, 28.11.2001 року, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Позивач є субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість №200111394.

Судом встановлено, що Стрийською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Галичина-Захід» () з питань достовірності декларування податку на додану вартість по розрахунках з ТОВ «Зеленецьке» () за період з 01.03.2012 року по 01.03.2015 року, за наслідками якої складено акт №1304/22-01/30124457 від 26.06.2015 року (далі - акт перевірки від 26.06.2015 року).

Під час перевірки контролюючий орган встановив, що ТОВ «Галичина-Захід» було подано уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2014 року, червень 2014 року та липень 2014 року. Відповідно до уточнюючих розрахунків платником податків ТОВ «Галичина-Захід» самостійно зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість отриманого від ТОВ «Зеленецьке» за відповідні періоди, зокрема:

- уточнюючий розрахунок за травень 2014 року № від 17.03.2015 року, зменшено податковий кредит в сумі 68870,00 грн. від контрагента ТОВ «Зеленецьке»;

- уточнюючий розрахунок за червень 2014 року № від 18.03.2015 року, зменшено податковий кредит в сумі 219688,66 грн. від контрагента ТОВ «Зеленецьке»;

- уточнюючий розрахунок за липень 2014 року № від 02.09.2014 року, зменшено податковий кредит в сумі 114185,00 грн. від контрагента ТОВ «Зеленецьке».

За результатами вищенаведених уточнюючих розрахунків отримано позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в сумі 402743,00 грн. ПДВ, яку позивачем сплачено на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства.

У висновках акта перевірки від 26.06.2015 року відповідач зазначив про порушення ТОВ «Галичина-Захід» п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, а саме: не нараховано та не сплачено до бюджету суму штрафу за самостійно виправлені помилки у розмірі трьох відсотків суми, що підлягають сплаті.

На основі таких висновків було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20137,20 грн.

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Судом встановлено, що ТОВ «Галичина-Захід» було подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за травень 2014 р, червень 2014 р., липень 2014 р. за спеціальним режимом оподаткування діяльності у сфері сільського господарства.

Згідно п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

ТОВ «Галичина-Захід» було подано уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2014 року, червень 2014 року та липень 2014 року, згідно яких позивачем самостійно зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди.

Відповідно до абз. 3 п. 50.1 ст. 50 ПК України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

З аналізу наведених положень вбачається, що обов'язок платника податку щодо нарахування та сплати суми штрафу в порядку, визначеному п.50.1 ст.50 ПК України, виникає саме у випадку самостійного виявлення платником факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, внаслідок чого виникає сума недоплати податку (на яку й нараховується штраф).

За змістом п.120.2 ст.120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

В той же час, відповідно до п. 209.1 ст. 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, подані позивачем декларації (їх форма та порядок заповнення) не передбачають розрахунки з бюджетом, внаслідок чого податкові зобов'язання, які виникають за такими деклараціями не можуть визначатись як податкові (або грошові) зобов'язання до бюджету.

Як зазначалось вище, ТОВ «Галичина-Захід» є субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, по уточнюючих розрахунках податкових зобовязань з податку на додану вартість, за перевірений контролюючим органом період часу, зменшив суму податкового кредиту, яка залишилася у розпорядженні підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальникам на вартість виробничих факторів, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей, що свідчить про відсутність позивачем порушень, пов'язаних із розрахунком з бюджетом.

Факт перерахування позивачем на спеціальний рахунок суми податку на додану вартість, відповідно до уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, підтверджується платіжними дорученнями №5886 від 02.09.2014 р. та №2467 від 18.03.2015 р.

Відтак, суд зазначає, що обов'язок підприємства щодо сплати податку на додану вартість має спеціальний режим, і оскільки податок за спеціальною декларацією та уточнюючого розрахунку до неї не підлягає перерахуванню до бюджету, відповідно, ці кошти не підпадають під поняття грошового або податкового зобов'язання позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушення п. 50.1 ст. 50 ПК України встановлені у ході перевірки є необґрунтованими, внаслідок чого контролюючим органом безпідставно нараховано позивачу штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20137,20 грн.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить правомірність нарахування штрафу у відповідності до п. 120.2 ст. 120 ПК України, є безпідставними, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2015 року не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № від 06.07.2015 року.

Присудити із Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Захід» (вул. Стрийська, 1, с. Кавсько, Стрийський район, Львівська область, 82420, ) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 19.08.2015 року.

Суддя Клименко О.М.