Справа № 554/16399/13-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 р.Справа № 554/16399/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015р. по справі № 554/16399/13-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області , Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області

про визнання неправомірними дій працівників суб'єкта владних повноважень та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідачів, Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області та Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, та просили визнати неправомірними дії працівників суб'єкта владних повноважень та відшкодувати заподіяну шкоду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року по справі № 554/16399/13-а провадження в адміністративній справі закрито оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачі, подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року по справі № 554/16399/13-а скасувати і направити справу для продовження розгляду, вважають, що судом першої інстанції порушені норми права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження у відповідності до ч. 1 ст. 195, ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2006 року місцевим судом Октябрського районного суду м. Полтави винесена постанова у порядку ст. ст. 177, 190 Кримінального-процесуального кодексу України про задоволення подання начальника ПВПМ УПМ ДПА у Полтавській області про проведення огляду приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та вилучення предметів, що свідчать про протиправну діяльність з боку голови правління ВАТ «Полтавське» ОСОБА_1; дозволено проведення огляду та вилучення вказаних предметів.

У позовних заявах позивачі посилаються на те, що представниками податкової міліції були порушені норми Конституції України, Закону України «Про міліцію», Закону України «Про податкову службу України» та Кримінально-процесуального кодексу України, а саме: незаконне проникнення у житло, нанесення тілесних ушкоджень неповнолітнім мешканцям цього житла, спричинення моральних страждань неповнолітнім особам та приниження їхньої гідності. Указане і стало причиною звернення до суду.

Отже, позивачами оскаржується законність процесуальних дій Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області та порушення прав позивачів під час їх проведення.

Зазначені правовідносини регулювалися ст. 234 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, відповідно до ч. 5 якої - скарги на дії слідчого розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Наведене кореспондується з положеннями ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (Закон України від 13.04.2012 року № 4651-VI), відповідно до ч. 1 якої - скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Що стосується обставин, які зазначені в позовних заявах, стосовно неправомірних дій працівників Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області під час огляду приміщення, то вони можуть свідчити про наявність складу злочину, а питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб вирішується в порядку кримінального судочинства, а не в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до висновків Конституційного суду України, наведених у п. 4.2 рішення № 6-рп/2001 від 23.05.2001 року (справа щодо конституційності ст. 248-3 ЦПК України), захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності. Отже, і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Колегія суддів зазначає, що порядок відшкодування у зв'язку з незаконними діями під час досудового розслідування регулюються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року № 266/94-ВР.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, підставою для відшкодування шкоди, завданої громадянинові, є:

незаконне засудження, незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконне взяття і тримання під вартою, незаконне проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконне накладення арешту на майно, незаконне відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

незаконне застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконна конфіскація майна, незаконне накладення штрафу;

незаконне проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Таким чином, лише констатація виявленого порушення становить справедливу сатисфакцію відшкодування моральної шкоди заявника.

Така позиція узгоджується з висновком Європейського Суду з прав людини в справі «Мацюк проти України» (Заява № 1751/03) від 10.09.2009 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що як зазначено вище, ці обставини встановлюються не в порядку адміністративного судочинства, а в порядку кримінального судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розгляд даної справи має здійснюватися за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого суду загальної юрисдикції.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як передбачено ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Отже, за таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалюючи 25.06.2015 року рішення по справі № 554/16399/13-а про закриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області та Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання неправомірними дії працівників суб'єкта владних повноважень та відшкодування заподіяної шкоди, діяв в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і доказів у їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2015р. по справі № 554/16399/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.