Справа № 804/7072/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 рокусправа № 804/7072/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014р. у справі № 804/7072/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського"

до Дніпропетровської митниці Міндоходів

про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення та зобо'язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач, митний орган) №110010000/2014/20007 від 03.03.2014 року; визнати недійсним та скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600014/1 від 03.03.2014 року; зобов'язати відповідача здійснити повернення публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського" зарезервованих Дніпропетровською митницею коштів в сумі 83 53,30 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що під час митного формленняґ позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

Постановою суду першої інстанції в задоволені позову відмовлено. Суд визначився щодо необґрунтованості позовних вимог.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права.

Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ПАТ "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" 18.02.2014 року звернулося до Дніпропетровської митниці Міндоходів з метою митного оформлення товару "невипалена цегла з вогнетривких матеріалів, що містить магнезит: марки DSA-D8WL зі вмістом MgO - 87,11%, С - 9,80%, АІ203 - 0,30%".

Товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 06.02.2013 № 13-0361-12, укладеного між „Duferco S.A." (Швейцарія) (Продавець) та ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (Покупець), згідно з умовами якого Продавець зобов'язався здійснити Покупцю поставку товару - вогнетривкі вироби на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, зазначених у Додатках до Контракту.

За умовами п. 2.4 Контракту вартість упаковки і маркування входить до вартості товару.

Пунктом 3.3 Контракту передбачено, що разом з відвантаженим товаром Продавець зобов'язаний надати Покупцю наступний пакет документів: рахунок - 3 оригінали; CMR або залізнична накладна - 2 оригінали; пакувальний лист з розбиттям по видам упаковки та зазначенням ваги (брутто і нетто) - 3 оригінали; сертифікат якості Продавця чи незалежної інспекції - 1 оригінал, 1 копія; сертифікат походження товару, виданий ТПП країни виробника -оригінал; експортна декларація-1 копія.

З матеріалів справи вбачається, що продавцем на підставі Контракту та згідно з специфікацією № 4 від 25.09.2013 р. на митну територію України на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці для Покупця було ввезено вантаж: невипалена цегла з вогнетривких матеріалів, що містить магнезит - марки DSA-G8WL з вмістом MgO-87,11%; С-9,80%; А12ОЗ-0,30% - у кількості 22,560 тон.

18.02.2014 р. товар надійшов для розмитнення до Дніпропетровської митниці.

ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" визначив митну вартість товару згідно з ст. 58 Митного кодексу України за основним методом - ціною Контракту і в митній декларації № 110010000/2014/020179 від 18.02.2014 р. зазначив, що згідно специфікації та рахунків № 13-0361-12/45 від 15.01.2014 р. та № 13-0361-12/49 від 15.01.2014 р та №13-0361-12/50 від 15.01.2014 р. вартість 1 тони вогнетривких виробів марки DSA-G8WL складає 1 200,00 USD (доларів США).

Також було надано: комерційну пропозицію № DUF-DMKD-0160-40/2013 від 02.10.2013 р.; три пакувальних листа б/н від 15.01.2014 р.; лист продавця № DUF-DMKD -0023-07/2014 від 14.02.2014 р.; лист продавця № DUF-DMKD - 0028-08/2014 від 17.02.2014 р.; лист продавця № DUF-DMKD -0029-08/2014 від 17.02.2014 р.; сертифікат якості № 17-1 від 08.01.2014 р.; три специфікації на вантаж № 13-0361-12/45 від 15.01.2014 р. та № 13-0361-12/49 від 15.01.2014 р та №13-0361-12/50 від 15.01.2014 р.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ст.17 та додатка ІІІ, параграф 6 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України Дніпропетровській митниці Міндоходів разом з ВМД типу ІМ 40 №110010000/2014/020179 згідно обраного декларантом основного методу визначення митної вартості було надано: контракт № 13-0361-12 від 06.02.2013 р.; додаткова угода №1 до Контракту від 27.09.2013 р.; додаток до Контракту № 5 від 07.11.2013 р.; рахунок фактуру № 13-0361-12/45 від 15.01.2014 р. та № 13-0361-12/49 від 15.01.2014 р та №13-0361-12/50 від 15.01.2014 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 Митного кодекус України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному ст. 345 - 354 Митного кодексу України, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5)звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документах.

Під час перевірки ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011 затверджено Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками.

Так, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості у Програмно інформаційному комплексі „Інспектор-2006" спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР), а саме:

- Захід 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів;

- Захід 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів;

- Захід 102-1 - перевірка відповідностей відомостей, які містяться в українській митній декларації.

Як свідчать матеріали справи, посадовою особою Дніпропетровської митниці на першому аркуші ДМВ здійснено запис: за митною декларацією від 18.02.2014 року № 110010000/2014/020179 в автоматичній системі митного оформлення спрацювали профілі ризику 102-1 „Перевірка відповідності відомостей, які містяться в українській митній декларації, відомостям, що містяться у відповідному паперовому примірнику (електронній копії) митної декларації суміжної сторони (книжці МДП)".

За приписами п.1 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

При цьому, митний орган повинен упевнитися, що заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Митного кодексу України ці правила міжнародного договору України обов'язкові для застосування та мають пріоритет.

На виконання вимог п. 2 ст. 54 Митного кодексу України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено перевірку наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Виконання вимог, передбачених п. 1 ст. 58 Митного кодексу України щодо наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) за наданими документами перевірити неможливо.

Відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість застосування методу формато-логічного контролю визначення митної вартості, тому як відповідно до статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з пунктом 3.3 контракту від 06.02.2013 року № 13-0361-12 імпортером узгоджено певний перелік документів, що надаються з відвантаженим товаром, який містить експортну декларацію (копію), проет позивачем вказаний документ не надано.

Пунктом 2.4 контракту передбачено, що вартість пакування, вартість маркування включена у вартість продукції, але згідно наданих документів перевірити зазначену складову неможливо.

Сертифікат якості № 17-1 від 08.01.2014 року містить посилання на контракт № АОР5644/5710, щодо якого відсутні будь-які відомості. Таке саме посилання міститься і у гр.2 залізничної накладної від 29.04.2014 року № 033505, № 033506 - АОР 5710+5711 (13-0361-12 від 06.02.2013 року).

Для підтвердження складових митної вартості декларантом ПАТ „Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" надано комерційну пропозицію контрактоутримувача „Duferсo S.A." від 02.10.2013 року № 5368А.

Згідно з пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у підтвердження митної вартості можуть бути надані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, але комерційна пропозиція контрактоутримувача „Duferco S.A." від 02.10.2013 року № 5368А не може бути використана у якості документа, що дає підстави визначити митну вартість за ціною угоди (контракту), оскільки виробником товару є DashiQiao SanQiang Refractory Material Co., LTD.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту та комерційної пропозиції вартість доставки включена до вартості товару на умовах DAP м. Дніпродзержинськ, що передбачає несення витрат доставки до місця призначення експортером.

Однак, у гр.4 залізничної накладної від 26.01.2014 року № 073279 зазначений договір перевезення від 31.01.2007 року № PR/M-07/02NUp з „TRANSGARANT UKRAINA". Окрім того гр.20 зазначеної накладної містить інформацію щодо сплати транзитних платежів - розрахунок через TSFTO за RJD TRANSINSERV.

Отже, позивачем не надано жодного документу, що підтверджує транспортну складову митної вартості, відповідно - незрозуміло, хто і яким чином несе витрати щодо перевезення вантажу.

Враховуючи перевезення залізничним транспортом з Китаю через територію Росії (з перевантаженням з китайських вагонів у російські) проведено перевірку повноти включення вартості перевезення у вартість товару. Проведено розрахунок провізної плати по території Росії вогнетривких виробів залізничним транспортом ОАО „Российские Железные Дороги" від станції Забайкальськ (на кордоні Росія - Китай) до станції Тополі відстанню з використанням інформації, розміщеної на сайті ОАО „РЖД".

За результатами розрахунку вартість транспортування по території Росії складає 140 090,08 руб. РФ (за курсом на 27.02.2014 року загальна сума становить 3 914,22 дол. США; 0,169 дол. США/кг).

Відповідно до п. 3 ст. 337 Митного кодексу України проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, які містяться у відповідних електронних копіях МД від 23.12.2013 року № 110010000/2013/023138, від 13.01.2014 р. № 110010000/2014/000136 за якими ввезений ідентичний товар за цим самим контрактом із визначенням митної вартості в розмірі 1,344 дол. США.

Враховуючи зазначені розбіжності та оскільки надані на підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо складових митної вартості, відповідно до положень п. 3, ст. 53 Митного кодексу України, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Позивач відмовився надати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується відповідним записом в декларації митної вартості від 18.02.2014 р.

Відповідно до п. 5 ст. 55 Митного кодексу України проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості згідно з пунктом 3.4 статті 57 Митного кодексу України. Здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Декларантом заявлено, що відповідно пункту 8 статті 55 Митного кодексу України зазначені у вимогах митного органу документи будуть надані в установлений законом термін.

Пунктом 6.2, 6.3 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.

Відповідно до ст. 59 Митного кодексу України якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.. 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. За основу, при застосуванні цього методу визначення митної вартості, береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Однак, відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статтями 58 і 59 Митного кодексу України, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 62, 63 Митного кодексу України методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.

Тому, під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

У зв'язку із неможливістю застосування заявленого методу визначення митної вартості посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до резервного методу визначення митної вартості, та застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-r - резервний метод із застосуванням вартостей, визначених митним органом.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. ст. 58-63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Відповідно до п. 6 ст. 54, п.1 ст. 55 Митного кодексу України неможливо застосувати основний метод визначення митної вартості - за ціною договору(контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідно до пункту 2.6 розділу II Наказу Мінфіна від 24.05.2012 року № 599 у зв'язку з неподанням декларантом документів в установлений строк та відмовою від їх подання прийнято рішення про коригування митної вартості.

Статтями 59 (ідентичні товари) та 60 (аналогічні товари) Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за ціною договору, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами або прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для можливості застосування методів 2а) та 2б) митні оформлення, що стали підставою для коригування митної вартості повинні бути здійсненні за вартістю операції, тобто за ціною договору.

У зв'язку з тим, що в базі даних ЄАІС ДМСУ була наявна лише інформація щодо митного оформлення, здійсненого за резервним методом, у посадової особи митниці не було правових підстав для застосування методів 2а) та 2б), у зв'язку з чим застосовано саме резервний метод.

Визначена митним органом митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) за цим самим контрактом із рівнем митної вартості - 1,344 дол. США/кг - МД від 23.12.2013 року №110010000/2014/023138 та від 13.01.2014 р. № 110010000/2014/000136. При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Також посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст. ст. 59-61 Митного кодексу України.

Матеріали справи підтверджують, позивач листом від 17.04.2014 р. № 062Д/460 надіслав до Дніпропетровської митниці:

- висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 13.03.2014 року №ГО-1018;

- копії декларацій країни експорту (Китай) від 29.01.2014 року №91450741, 91450743, 91450746, 91450749.

Зазначений лист з додатковими документами митним органом розглянуто та озивача проінформовано про те, що у зв'язку з незгодою декларанта із зазначеним у листі №062Д/460 рішенням про коригування митної вартості від 19.02.2014 року №110010000/2014/600014/1, за заявою декларанта товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до положень частини сьомої статті 55 Митного кодексу України за митною декларацією від 17.03.2014 року №110010000/2014/020299 з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятого Рішення про коригування митної вартості шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу.

Згідно з наданим перекладом копії декларацій країни експорту містять відомості про поставку товару на умовах FOB за контрактом АОР5644/57Ю та АОР5711/5368В (графа "номер контракту"), що не відповідає заявленим до митного оформлення відомостям про поставку товару відповідно до зовнішньоекономічного контракту №13-0361-12 від 06.02.2013 року на умовах DAP м. Дніпродзержинськ.

Відповідно до відміток на залізничних накладних поставка вогнетривких виробів з Китаю здійснена залізничним транспортом, тоді як умови поставки FOB, зазначені у наданих копіях декларацій країни експорту, згідно офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів - "Інкотермс", застосовуються тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. З відміток на залізничних накладних вбачається наявне перевантаження товару. При цьому у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості про включення вартості перевантаження до вартості товару.

Відомості для проведення відповідно до положень частини другої статті 52 Митного кодексу України обчислення вартості товару, експортованого на умовах FOB, з урахуванням заявлених умов поставки DAP м. Дніпродзержинськ, від ПАТ "Дніпровський меткомбінат" до митного органу не надходили.

Колегія суддів погоджується з доводами митного органу про те, що загальна вага нетто у наданих листом від 17.04.2014 року №062Д/460 копіях митних декларацій країни експорту (115 085кг) та кількість місць (140) не відповідає вазі нетто, заявленій у митних деклараціях від 18.02.2014 року №110010000/2014/020179 (відмовлена) та від 17.03.2014 року №110010000/2014/020299 -22 560 кг та кількості місць (20).

Вищезазначені невідповідності відомостей унеможливили використання наданих копій митних декларацій країни експорту для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

Наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 13.03.2014 року №ГО-Ю18 підтверджено, що ринкова вартість вогнетривких виробів, отриманих за контрактом від 06.02.2012 року №13-0361-12, додаток №5 складає зазначену у інвойсах, наданих до митного оформлення, на умовах поставки DAP - ст. Правда. Зазначений висновок ґрунтується на інформації Інтернет - сайту "alibaba", та не враховує наявність посередників у зазначеній торговельній операції і транспортну складову вартості товару, пов'язану з зазначеним вище характером перевезення товару.

Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з сформованим митницею переліком, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 03.03.2014 р. № 110010000/2014/600014/1.

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2014 № 110010000/2014/600014/1 прийнято митним органом у відповідності до норм чинного законодавства.

Статтею 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови від 03.03.2014 року №110010000/2014/20007.

З урахуванням встановлених обставин, оцінивши дії та рішення відповідача у відповідності до норм п.1 ч.3 ст.2 КАС України, першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014р. у справі №804/7072/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014р. у справі №804/7072/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна