Справа № 2-а-196/2010
Суддя: Ворожбянов А. М.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 2а-196/2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року Михайлівський районний суд Запорізької області

У складі: головуючого судді - Ворожбянова А.М.

при секретарі - Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора Дорожньо патрульної служби роти ДПС № 2 неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора Дорожньо патрульної служби роти ДПС № 2 неправомірними, постанову серії АР без номеру від 31.01.2010 року про адіміністративне правопорушення, відповідно до якої його піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КупАПв звязку з скоєнням нам адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що в середині травня 2010 року йому стало відомо, що 31.01.2010 року о 18-00 годині відносно нього інспектором роти ДПС № 2, прапорщиком міліції ОСОБА_2 була виесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР, без номера, про порушення ним п. 11.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до складеної постанови співробітником ДАІ викладені наступні обставини правопорушення. Так, 31.01.2010 року о 18-00 годині на 334 км. автодороги Харків Сімферополь, керуючи автомобілем ДЕУ Ланос, порушив правила обгону, здійснив обгін автомобіля, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Державний номер автомобіля, яким він керував, марку та державний номер автомобіля, обгін якої здійснив написані в постанові нерозбірливо. З викладеними в постанові обставинами він не згоден. Дійсними обставинами є те, що 31.01.2010 року о 18-00 годині на вказаному кілометрі автодороги Харків Сімферополь, рухаючись в лівій полосі руху в південному напрямку попереду нього, в правій полосі, в тому ж напрямку рухався автомобіль Мазда. На вказаній ділянці дороги в місці, де полоси руху сходяться, водій автомобіля Мазда різко почав виїжджати в ліву по ходу руху полосу, чим створив для нього аварійну ситуацію. З метою уникнення зіткнення, він був змушений прийняти в ліво, виїхати на полосу зустрічного руху та провести обгін автомобіля Мазда на забороненій для обгону автомобілів ділянці дороги. Не зважаючи на його пояснення, щодо вимушеного обгону, відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому він вказав, що з обставинами, викладеними у вказаному протоколі він не згоден. В середині травня 2010 року від співробітників ДВС Михайлівського РУЮ, в яких на виконанні знаходиться оскаржувана постанова йому стало відомо, що відповідачем по справі було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР без номеру від 31.01.2010 року, відповідно до якої його було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 510 грн. При розгляді зазначеного адміністративного протоколу він присутнім не був, про час та місце розгляду протоколом він належним чином не повідомлявся. Крім того, копія постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності на його домашню адресу направлена не була, тому він не мав можливості своєчасно оскаржити зазначену постанову. Крім цього, внаслідок несвоєчасної сплати штрафу, вказана постанова направлена відповідачем до ДВС Михайлівського РУЮ для примусового виконання та стягнення з нього подвійного росзміру штрафу в сумі 1020 грн. Також, розглядаючи відносно нього протокол про адміністративне правопорушення відповідач зясував обставину того, що в момент порушення ПДР України він діяв у стані крайньої необхідності. Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, устанволеному порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншим способом і якщо заподіяна шкода є меншою, ніж відвернена шкода. Згідно п. 4. ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо правопорушення скоєне в стані крайньої необхідності.

Відповідач в судове засіданні не зявився, але надав до суду заперечення проти адміністративного позову позивача, в якому просить суд розглядати адміністративний позов без його участі. Суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів та заперечень відповідача.

В запереченні відповідач ОСОБА_2 вказав, що 31.01.2010 року о 18-00 годині на 334 км. а/д Харків Сімферополь, який знаходиться поза населеним пунктом за порушення правил обгону був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який здійснив обгін автомобіля на ділянці дороги, що має дві смуги для руху в одному напрямку, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху при наявності вузької суцільної дорожньої розмітки. Під час бесіди з ОСОБА_1, він був згоден з правопорушенням, але сказав, що якщо буде складено протокол, то він буде не згоден навіть при наявності свідка, якого теж було зупинено та взято пояснення, в якому свідки підтвердили факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався згідно ст.ст. 33, 245, 248 КУпАП, тому на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АР № 166041 та виписано постанову серії АР № 084594 від 31.01.2010 року, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Після складання протоколу позивачу було розяснено права і обовязки згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та з місцем, часом розгляду справи, підтвердженням того є особистий підпис позивача. Ознайомившись зі змістом протоколоу водій ОСОБА_1 надав пояснення, в яких звинуватив водія свідка в правопорушенні та поставив підпис. Копію постанови він також отримав, що підтверджується його підписом. Після складання постанови водій ознайомився зі змістом, але поставити підпис в отриманні постанови відмовився і продовжив подальший рух. Заяв чи вимог від ОСОБА_1 про подання доказів та розгялду адміністративного протоколу за участю адвоката або переносу термінів розгляду справи не надходило. Також, позивач ОСОБА_1 пропустив строк оскарження без поважних причин та не просить його поновити, але позивачу було відомо про оскарження постанови згідно ст.ст. 287 289 КУпАП, так як він ознайомився зі змістом постанови на місці складання і йому було повідомлено на місці, примірник якої отримати позивач відмовився.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 31.01.2010 року від їхав в автомобілі ДЕУ Ланос під керуванням ОСОБА_1 О 18-00 годині на 334 км. автодороги Харків Сімферополь, рухаючись в лівій полосі руху в південному напрямку попереду них, в правій полосі, в тому ж напрямку рухався автомобіль Мазда. На зазначеній ділянці дороги в місці, де полоси руху сходяться, водій автомобіля Мазда різко почав виїжджати в ліву по ходу руху полосу, чим створив для автомобіля під керуванням ОСОБА_1 аварійну ситуацію. З метою уникнення зіткнення, він був змушений прийняти в ліво, виїхати на полосу зустрічного руху та провести обгін автомобіля Мазда на забороненій для обгону автомобілів ділянці дороги. Після цього він був зупинений інспектором ДПС для складання протоколу. Не зважаючи на його пояснення, щодо вимушеного обгону, інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення позивача та свідка, розглянувши заперечення відповідача, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України, встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльності субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Що стосується пояснень відповідача, щодо пропущення строків позивачем на оскарження вищезазначеної постанови, слід зазначити, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк звернення, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, кола особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, устанволеному порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншим способом і якщо заподіяна шкода є меншою, ніж відвернена шкода. Згідно п. 4. ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо правопорушення скоєне в стані крайньої необхідності.

Так, згідно пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_3, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 71, 94, 99, 161-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора Дорожньо патрульної служби роти ДПС № 2 неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора Дорожньо патрульної служби роти ДПС № 2 прапорщика міліції ОСОБА_2 протиправними.

Постанову серії АР без номеру по справі про адміністративне правопорушення від 31 січня 2010 року, відповідно до якої ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 510 гривень скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Ворожбянов