Справа № 820/7212/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2015 р. № 820/7212/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.07.2015 року № НОМЕР_1 в частині 1,2, 3 Розрахунку штрафних (фінансових ) санкцій за Актом перевірки № 000619 від 15.06.2015 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що субєктом владних повноважень під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, всупереч вимогам Закону України № 265/95-ВР, не було перевірено як записи ОСОБА_3 доходів і витрат, так і інші документи первинного бухгалтерського обліку, зокрема ТТН, накладні та видаткові накладні, що в свою чергу призвело до хибних висновків податкового органу про порушення ведення обліку ТМЦ. Також, позивач звернув увагу, що проведення розрахункової операції через РРО було здійснено за декілька хвилин до проведення самої перевірки, однак касовий чек, який був роздрукований внаслідок проведення вказаної касової операції, не був взятий до уваги податковим органом, внаслідок чого відповідачем було протиправно накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачем в ході перевірки не були надані накладні та ТТН чи інші документи на придбані ТМЦ, а розрахункова операція з продажу алкогольного напою не була проведена через РРО, розрахунковий документ не роздруковувався та не видавався. Таким чином, вказані обставини, на думку відповідача, вказую на порушення субєктом підприємницької діяльності вимог Закону Укераїни « Про застосування реєстраторів розрахункових операція у сфері торгівля, громадського харчування та послуг», а відтак, як вважає контролюючий орган, субєкт владних повноважень прийняв обґрунтоване рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових ) санкцій.

У судовому засіданні 29.07.2015 року сторони підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню підлягають, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою підприємцем за № 08.12.2011 року та знаходиться на обліку в ДПІ у Дзержинському районі з 09.12.2011 року за № 57580, що підтверджується довідкою від 12.11.2011 року № 57516 (а.с. 16).

19.01.2015 року Головним управлінням Міндоходів у Харківській області ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію № 551416 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ( а.с. 17).

На підставі направлень на перевірку № 1289 та № 1290 від 12.06.2015 року фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено 15.06.2015 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці кафе Діканька, що розташована за адресою м. Харків, вул. Лермонтовська,7 що належить позивачеві - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, в результаті чого складено акт № 567/20/40-22/24/4011532 від 15.06.2015 року.

За висновками вказаного акту перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем порушено п. 1, 2, 163, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вказаного акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2015 року № 001512205 на суму 1523, 00грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними діями податкового органу, звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчувння та послуг від 06.07.1995року N 265/95-ВР (надалі - Закон № 265/95 -ВР), цим Законом встановлені правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно зі ст. 1 цього Закону реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктом 1 ст. 3 Закону №265-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.3 ст. 2 Закону №265-ВР, розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом, зареєстрованим у встановленому порядку РРО або заповнений вручну (п. 3 Розділ І Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417).

При цьому, пунктом 5 розділу III Порядку № 417, визначено, що реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

Як вбачається з п.п. 2.2.14 акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем порушено п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР від 06.07.1995, а саме: здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, на загальну суму 760, 00 грн. Згідно розрахунку, доданому до податкового повідомлення-рішення, штрафна санкція за це порушення склала 1520, 00 грн.

Відповідач,обґрунтовуючи правомірність застосування до позивача вказаних штрафних санкцій, зазначив, що в реалізації у позивача знаходиться товар на суму 760. 00грн, на який відсутні накладні (товарно-транспортні накладні), інші документи, які б підтверджували повноту оприбуткування ТМЦ.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивачем в обґрунтування своєї правової позиції надано до суду ТТН на переміщення алкогольних напоїв та видаткову накладну від ( а. с. 20-23), реквізити яких відповідно до п. 3.4 Порядку ведення ОСОБА_3 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, що затверджений наказом Державної податкової адміністрації України № 1025 від 24.12.2010 р. (далі Порядок № 1025) вказані в графі 4 ОСОБА_3 обліку доходів та витрат, зареєстрованій ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова за № 287/127 (а.с. 24-28).

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що представником відповідача, в ході обґрунтовання своєї правової позиції по справі звернуто увагу суду на необхідність ведення ОСОБА_3 обліку доходів і зборів, однак як матеріали справи, так і зміст акту перевірки ФОП ОСОБА_1 не містять доказів того, що субєктом владних повноважень під час перевірки було запитано вказану ОСОБА_3 обліку доходів та витрат, хоча вона знаходилась в приміщенні кафе.

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до п.12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, з-поміж іншого, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Тобто фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону N 265/95-ВР зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Між тим суд зазначає, що акт перевірки № 567/20/40-22/24/4011532 від 15.06.2015 року не містить жодного запису на підтвердження того, що субєктом владних повноважень запитувалась у відповідача ОСОБА_3 обліку доходів і зборів. Вказані обставини не були також спростовані і представником відповідача у своїх запереченнях.

Суд зауважує, що відповідно до п.177.10 ст.177 та п.178.6 ст.178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести ОСОБА_3 обліку доходів і витрат, у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Як вбачається із наданої позивачем на вимогу суду ОСОБА_3 обліку доходів і витрат, записи до вказаної книги (зокрема, в графі 4 реквізити документа, що підтверджує понесені витрати) носять систематичний характер та підтверджуються наданими позивачем накладними і свідчать про те, що не обліковані залишки ТМЦ у позивача відсутні.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що частиною 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку. Вказана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду, яка викладена в ухвалі від 24.09.2013 року № К/9991/26311/11.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано до суду ТТН на переміщення алкогольних напоїв № ХА-129803 від 30.09.2014 року, № ХА-124423 від 18.09.2014 року, № ХН-069991 від 18.09.2014 року, видаткову накладну від 11.06.2015 року ( а. с. 20-23), які свідчать про наявність у позивача належним чином облікованих товарно-матеріальних цінностей, які знаходилися в місці їх реалізації під час перевірки 15.06.2015 року.

Таким чином, позивачем додержані вимоги діючого законодавства щодо зобов'язання ведення обліку товару, здійснення продажу тих товарів, які відображені в такому обліку.

Відповідно до пункту 1 Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за актом перевірки № 567/20/40-22/24/4011532 від 15.06.2015 року за порушення ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 1520, 00грн. ( 760, 00грн. не облікованого товару х 2).

Зазначена вище штрафна санкція передбачена ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Однак, як зі змісту заперечень податкового органу, так і в ході судових засідань, контролюючим органом не надано до суду пояснень з приводу того, чому під час проведення перевірки фахівцями податкового органу не взято до уваги ОСОБА_3 обліку доходів і витрат та не зазначено, чому за місцем реалізації товарів у ФОП мають знаходитись оригінали первинних та транспортних документів, хоча таке місце реалізації товару - бар не співпадає з місцезнаходження ФОП за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, суд доходить висновку, що застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових (штрафних) санкцій (штрафу) у розмірі 1520, 00 грн. є необґрунтованим та безпідставним, а тому вимога позивача про скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення в частині п.1 Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за актом перевірки № 567/20/40-22/24/4011532 від 15.06.2015 року року є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо правомірності нарахування позивачу суми фінансових санкцій за порушення вимог п.п, 1, 2, 3, 13 ст. 3 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчувння та послуг від 06.07.1995року № 265/95-ВР (надалі- Закон № 265/95-ВР), суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 4 статті 2 зазначеного Закону розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Передбачена законодавцем можливість повернення грошових коштів у разі відмови покупця від товару чи послуги означає, що здійснення розрахункової операції при реалізації товарів (послуг) не вимагає збігу в часі цієї операції, зокрема, з фактичним наданням послуг. Необхідною умовою здійснення такої операції є реалізація товарів (послуг), тобто їх продаж у результаті вчиненого продавцем і покупцем правочину.

Згідно з наведеним в абзаці 15 статті 2 Закону N 265/95-ВР визначенням розрахунковим документом є документ установлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ та ін.), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

У пункті 3.1 Положення про форму та зміст розрахункового документа (затверджене наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року N 614, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за N 105/5296) зазначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) - це розрахунковий документ, надрукований РРО при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Відповідно до п. 3.2 цього Положення обов'язковими реквізитами касового чека є, зокрема, його порядковий номер, найменування, кількість і вартість товару (послуг), дата й час проведення розрахункової операції та напис "фіскальний чек".

Пунктом 4.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року N 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року N 107/5298, передбачено, що: реєстрація продажу товару (оплати послуг) через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією; розрахунковий документ має видаватися покупцеві не пізніше завершення цієї операції; вона вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обіг уведено в режимі реєстрації.

Пунктом 4.5 названого Порядку встановлено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків мають реєструватися через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.1 ст. 17 Закону №265-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання, вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 8 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" , форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органом доходів і зборів.

На виконання приписів цієї норми було прийняте Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року N 614, у пункті 3.2 якого зазначено, зокрема, що касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити, як назву та адресу господарської одиниці, а пунктом 2.1 встановлено, що у разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що при встановленні факту роздрукування та видачі під час перевірки чеків, які є предметом оцінки у адміністративній справі і відповідають визначенню розрахункового документа, містять назву господарської одиниці та підтверджують виконання розрахункових операцій, притягнення особи до зазначеної відповідальності суперечить закону. Вказана правова позиція узгоджується також з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в постанові від 05.06.2013 року по справі № К/9991/13243/12

Позивачем, на підтвердження належного дотримання вищезазначених норм права та проведення розрахункової операції через РРО, роздрукування та видачу розрахункового документа надано до суду копію фіскального чеку ( Z- звіту) від 15.06.2015 року на суму 15. 00грн., з відповідними реквізитами назви господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 та адреси субєкта господарювання м. Харків, вул. Лермонтовська, 7.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що розрахункову операцію та видачу чека було проведено 15.06.2015 року о 14:28 год., а фактичну перевірку податковим органом було здійснено 15.06.2015 року о 14:34год, однак субєктом владних повноважень не надано до суду пояснень з приводу причин, які перешкоджали перевіряючим взяти до уваги вказаний фіскальний чек на суму 15. 00грн., що, в свою чергу призвело до хибних висновків субєкта владних повноважень про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пп. 1,2, 3 ст. 3 Закону України «"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначенні обставини, з огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 було проведено розрахункову операцію через РРО, роздруковано та видано відповідний розрахунковий документ на суму 15, 00 грн., то суд приходить до висновку про дотримання позивачем вимог п.п. 1-3 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, відповідачем, як субєктом владних повноважень не було доведено правомірність встановлених під час перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок обґрунтованості винесення спірного рішення про застосування фінансових санкцій.

Позивачем же, в порушення вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, було надано належних та допустимих доказів відсутності в діях порушення вимог Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що встановлені за наслідками перевірки порушення позивачем вимог Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, та як наслідок прийняте контролюючим органом спірне рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є такими, що прийняте не на підставі, поза межами повноважень та не в спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також поза повноваженнями та метою, з якою ці повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється на пставі ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 06.07.2015 року № НОМЕР_1 в сумі 1522, 00грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61000, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.