Справа № 212/3652/2012
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 212/3652/2012

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці на додаткову постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати дії управління Пенсійного фонду в Ленінському районі м. Вінниці протиправними щодо призначення пенсії з 01.01.2007 згідно Закону України №190-V від 22.09.2006 "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність"; зобов'язати відповідача призначити позивачу з 01.01.2007 наукову пенсію згідно Закону України №190-V від 22.09.2006 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників по Україні за 2006 рік, яка складає 1041 грн.; провести перерахунок від призначеної пенсії та існуючої і виплатити різницю між ними з 01.01.2007.

Ленінський районний суд м. Вінниці постановою від 30 березня 2012 року задовольнив адміністративний позов ОСОБА_2. Визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо відмови в призначенні з 01.01.2007 ОСОБА_2 пенсії згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 №190-V; зобов'язав відповідача призначити з 01.01.2007 позивачу пенсію згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 №190-V та провести перерахунок пенсії і виплатити різницю від призначеної та існуючої пенсії з 01.01.2007.

Відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 березня 2012 року - без змін.

17 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про винесення додаткового рішення, а саме просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії згідно Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" в редакції Закону від 22.09.2006 №190-V виходячи з розміру середньої заробітної плати по Україні за 2006 рік, яка складає 1041 грн. та виплатити різницю від призначеної та виплаченої пенсії з 01.01.2007 по вересень 2009 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області постановлено задовольнити заяву ОСОБА_2 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити з 01.01.2007 позивачу пенсію згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 №190-V та провести перерахунок пенсії та виплатити різницю від призначеної та існуючої пенсії з 01.01.2007 по вересень 2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників по Україні за 2006 рік, яка складає 1041 грн.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням його оскаржило управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці. В своїй апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на те, що відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати працівників по Україні за 2006 рік (1041 грн.).

Позивач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача (вх. №11403/15 від 17.08.2015). Зокрема позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

19 серпня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з участю представника управління в засіданні комітету кредиторів підприємства "Вінницький авіаційний завод".

Зазначена заява колегією суддів апеляційної інстанції відхиляється, оскільки управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці належним чином та завчасно повідомлене про час і місце розгляду апеляційної скарги і в нього було достатньо часу для вирішення питання щодо забезпечення прибуття в судове засідання свого представника, більш того, судом не ставилось питання про участь в судовому засіданні якогось конкретного представника. Колегія суддів апеляційної інстанції, також, зважає на те, що участь у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, а справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

За вказаних обставин, враховуючи, що в судове засідання призначене на 19 серпня 2015 року сторони не прибули, на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що з 10.04.2002 позивачу призначено пенсію як науковому працівнику на підставі поданої заяви, згідно Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

11.01.2007 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці з заявою про призначення пенсії з 01.01.2007 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення. В Конституції України, передбачено, що пенсії є основним джерелом існування.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004, повністю змінив систему пенсійного забезпечення. У зв'язку з цим зміни були внесені і до спеціальних нормативних актів, що регулюють порядок призначення пенсій окремих категорій працівників.

Статтею 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" передбачено збільшення розміру пенсій та покращення рівня соціального захисту наукових працівників у порівнянні з попереднім правовим регулюванням цих питань.

За приписами абзацу 15 статті 24 Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 № 190-V, положення статті 24 "Пенсійне забезпечення та соціальний захист наукового працівника" - поширюється на всіх осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності цього Закону і мають стаж наукової роботи, передбачений частиною 2 статті 24. Призначення пенсій таким працівникам здійснюється відповідно до частини 3 статті 24 Закону України. Будь яких обмежень, щодо призначення пенсії наукового працівника згідно Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", пенсіонерам, які отримують пенсію наукового працівника в Законі не передбачено.

Право на призначення пенсії відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 № 190-V право на призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється також і на осіб, які на момент звернення за призначенням пенсії працюють на будь-яких посадах на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою цієї статті (абзац 18 статті 24 Закону).

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону, Кабінет Міністрів України зобов'язаний протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" пенсії науковим працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового працівника, яка визначається відповідно до частини 2 статті 23 цього Закону та статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при визначенні заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії, застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Положення цієї статті поширюється також на пенсіонерів з числа наукових працівників, яким пенсія призначена до набрання чинності змін внесених Законом України від 22.09.2006 №190-V (абзац 15 статті 24 Закону).

Таким чином судом правомірно застосовано середній показник заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік, оскільки позивач звернувся до відповідача у 2007 році має відповідний стаж наукової роботи та працював на посадах не пов'язаних з науковою діяльністю, що узгоджується з положеннями абзаців 15, 18 статті 24 Закону України „Про внесення змін до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" від 22.09.2006 № 190-V.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про зобов'язання відповідача призначити з 01.01.2007 наукову пенсію згідно Закону України №190-V від 22.09.2006 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників по Україні за 2006 рік, яка складає 1041 грн., а постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.03.2012 не було вирішено питання щодо цієї вимоги, хоча з приводу останньої досліджувалися докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про ухвалення додаткового судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці залишити без задоволення, а додаткову постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.