Справа № 344/2524/15-а 2-а/344/215/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/3914/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М.,Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

19 лютого 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку йому пенсії та зобов'язати зарахувати до страхового стажу при розрахунку пільгової пенсії час праці у районах Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі за період роботи з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року, з 18 травня 2000 року по 08 лютого 2001 року, з 09 квітня 2001 року по 06 січня 2002 року, зарахувавши один рік роботи в даних районах за один рік і шість місяців та зробити перерахунок пенсії та її виплату з квітня 2014 року, з моменту призначення пенсії.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 01 лютого 2015 року. Позовні вимоги про перерахунок пенсії до 01 лютого 2015 року залишено без розгляду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що обчислення стажу роботи в районі Крайної Півночі після 01 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, крім того, пп. 5.9 п.5 Положення "Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт", затвердженого постановою Держкомпраці РСР від 31 грудня 1987 року №794/33-82, передбачає, що робітникам установ і організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі та прирівняні до них місцевості, із інших районів держави, пільги щодо обчислення стажу не надаються. Оскільки позивач працював вахтово-експедиційним методом, на нього не поширювалися норми щодо пільгового обчислення стажу, а тому зарахувати до стажу спірні періоди роботи у кратному розмірі немає законних підстав. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову - скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з квітня 2014 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення".

03 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с.16).

Листом № 41/В-8 від 05 лютого 2015 року заявника повідомлено про те, що пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі поширюється тільки на тих працівників, які уклали письмові трудові договори про роботу не вахтовим методом на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі документів, які б стверджували право на пільги, що встановлені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Заявник - ОСОБА_1 працював у вказаних районах за вахтово - експедиційним методом, у представлених заявником довідках відстутні відомості про те, що з ним укладалися письмові трудові договори чи він користувався пільгами відносно кратності стажу 1 рік за 1,5 року, а тому немає підстав зараховувати стаж його роботи в районах Крайньої Півночі за період з 22 серпня 1982 року по 31 грудня 1990 року (а не по 1994 рік) в пільговому обчисленні (а.с.15).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт роботи позивача у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у період з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року підтверджується трудовою книжкою та довідкою ПАТ «Укрнафта» від 11 черня 2014 року №10-750 та довідкою ТОВ «Співдружність 3» від 26 січня 1999 року, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у пільговому розрахунку стажу. Разом з тим, позовна вимога про зобов'язання відповідача зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 18 травня 2000 року по 08 лютого 2001 року, з 09 квітня 2001 року по 06 січня 2002 року не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав жодних доказів (довідки підприємства) щодо даного періоду роботи.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пп."б" п.7 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт слюсарем-ремонтником, інженером, механіком прокатного цеху бурового обладнання з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мантійський автономний округ, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

За час роботи ОСОБА_1 Івано-Франківське управління бурових робіт проводило роботи по розробці Західно-Сибірського нафтового комплексу в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі в об'єднаннях "Ніжневартовськнафтогаз" та "Варьйогангафтогаз" (розробка Північного Північно-Варьйоганського, Тагринського нафтових родовищ) та в районах Крайньої Півночі в об'єднанні Ноябрьскнафтогаз (розробка Муравленківського, Харампурського родовищ). За час роботи в управлінні вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру місячна та річна норми робочого часу ОСОБА_1 відпрацьовувалась. Згідно з нормативними актами Уряду і відомств до заробітної плати ОСОБА_1 виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП (а.с.17).

Відповідно до довідки ТОВ «Співдружність 3» від 26 січня 1999 року ОСОБА_1 працював на підприємстві на посаді начальника бази виробничого забезпечення з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року, заробітна плата нараховувалася з врахуванням районного коєфіцієнту (Ханти-Мантійський автономний округ Тюменської області) (а.с.20).

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у період з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", прирівняні до районів Крайньої Півночі.

П.п."д" п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та архівних довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи у період з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Покликання апелянта на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайної Півночі після 01 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч.2 ст. 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз.2,3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14. січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Ч.2 ст.4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1998 років на території РФ був чинним Закон РРСФР "Про державні пенсії в РРСФР" від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 01 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 розмірі.

Безпідставними також є покликання апелянта на необхідність застосування у спірних правовідносинах приписів пп. 5.9 п.5 Положення "Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт", затвердженого постановою Держкомпраці РСР від 31 грудня 1987 року №794/33-82, оскільки робітникам підприємств і організацій, які виїжджали для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі чи в прирівняних до них районів із інших районів країни, надаються пільги, які передбачені ст.ст. 1- 4 Указу Президії Верховного Союзу РСР від 10 лютого 1960 року з врахуванням змін і доповнень, внесених ст.ст. 1,2 Указу Президії Верховного Союзу РСР від 26 вересня 1967 року.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі від 06.05.1981 року вказано, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що апелянт звертався до підприємства, де працював позивач, чи до самого позивача з вимогою про дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряв умови праці ОСОБА_1 та інші відомості, передбачені законодавством, для визначення права позивача на пенсію, хоча такі повноваження надані управлінню Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п.п.38,43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року, як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, та відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 18 травня 2000 року по 08 лютого 2001 року, з 09 квітня 2001 року по 06 січня 2002 року, оскільки позивач не надав доказів (зокрема, довідки підприємства) на підтвердження факту трудового стажу виробленого в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, залишаючи без розгляду позов про перерахунок пенсії до 01 лютого 2015 року, суд першої інстанції помилково визначив дату, з якої необхідно зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1

Приймаючи до уваги дату отримання відповіді про відмову - 05 лютого 2015 року та дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом - 19 лютого 2015 року, вимоги статей 99, 100 КАС України та ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів дійшла висновку про те, що позов в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2014 року необхідно залишити без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Разом з тим, суд першої інстанції задовольнив позов в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу, не визнавши протиправними дії відповідача щодо відмови у включенні до страхового стажу при розрахунку пільгової пенсії час праці у районах Крайньої Півночі та прирівняних до районів Крайньої Півночі за відповідні періоди роботи, чим фактично не вирішив однієї позовної вимоги, яка з вищенаведених підстав підлягає задоволенню.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2015 року у справі №344/2524/15-а скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про проведення перерахунку та здійснення виплати пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2014 року залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком з врахуванням роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 22 серпня 1982 року по 30 вересня 1986 року, з 01 жовтня 1986 року по 04 травня 1994 року, з 04 січня 1996 року по 26 січня 1999 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу починаючи з 01 серпня 2014 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді О.М. Гінда

М.П. Кушнерик