Справа № 809/2336/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. № 809/2336/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

12.06.2015 року ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно ухиляється від повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 19.08.2013 року по 24.09.2013 року та одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що підставою для звернення з позовом у справі є незаконне отримання ОСОБА_3 сум допомоги по безробіттю. Зазначила, що проведеною Державною фінансовою інспекцію в Івано-Франківській області ревізією використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості за період з 01.10.2011 по 01.01.2015 року за №04-21/03 від 17.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 30.03.1998 року по 06.08.2014 року. Одночасно за період з 19.08.2013 року по 24.09.2013 року йому була виплачена допомога в розмірі 5 594,40 грн. та одноразова допомога по безробіттю для організації підприємницької діяльності в сумі 35 174,89 грн., які на думку позивача, підлягають поверненню у звязку з невиконанням відповідачем встановлених законом обовязків, в тому числі повідомлення про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, поштові відправлення із повістками, направлені відповідачу за адресою, зазначеною в довідці сектору адресно-довідкової роботи управління ДМС в Івано-Франківській області, повернулися до суду без вручення в звязку з тим, що адресат за зазначеною адресою не проживає. В такому випадку у відповідності до ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, оскільки повернені поштові відправлення з повісткою не вручені адресату з незалежних від суду причин, вважається, що повістки вручені належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги до підлягають до задоволення з наступних мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2013 року ОСОБА_3 був зареєстрований у ОСОБА_1 міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу, про що свідчать пояснення представника позивача, досліджена судом копія персональної картки за №00032 від 12.08.2013 року (а.с.6-7) та заява відповідача про надання статусу безробітного від 12.08.2013 року (а.с.8).

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні в якості письмового доказу розрахунку за №35 від 28.04.2015 року у період з 19.08.2013 року по 15.04.2014 року відповідачем отримано матеріальне забезпечення в розмірі 40 769,29 грн. (а.с. 9)

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу виплати соціальної допомоги, регулюються в першу чергу ЗУ Про зайнятість населення та ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

У відповідності до ст.1 ЗУ Про зайнятість населення безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів, як джерела існування, готові та здатні приступити до роботи.

Судом встановлено, що проведеною перевіркою щодо здійснення господарської діяльності та загальних даних контрагентів, а саме пошуком відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований з 30.03.1998 року і знятий з реєстрації з 06.08.2014 року, про що свідчить акту ревізії Державної фінансової інспекції Івано-Франківській області використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості за період з 01.10.2011 по 01.01.2015 року за №04-21/03 від 17.04.2015 року (а.с. 11). Дана обставина також підтверджується наявною в матеріалах справи та дослідженою судом в якості письмового доказу Довідкою з ЄДРПОУ (а.с. 42-43).

В судовому засіданні встановлено, що одночасно відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості з 19.08.2013 по 24.09.2013 та отримав допомогу по безробіттю в загальній сумі 40 769,29 грн.

Частиною 2 ст.45 Закону визначено, що статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.5, 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за N 198 від 20.03.2013 року рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистою заявою з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу, і оформляється наказом центру зайнятості, номер і дата якого зазначаються у картці. З наказом про надання чи ненадання статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати допомоги по безробіттю чи припинення виплати такої допомоги громадянин повинний ознайомитися під розписку в картці обліку прийнятих рішень центру зайнятості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як вбачається з дослідженої судом заяви ОСОБА_3 про надання статусу безробітного від 12.08.2013 року останній вказав, що не є субєктом підприємницької діяльності та ознайомлений з обовязками зареєстрованого безробітного, зокрема щодо своєчасного повідомлення служби зайнятості про всі зміни даних, які внесені у персональну картку (а.с.8).

Так відповідно до наявного в матеріалах справи та дослідженого судом в якості письмового доказу акту ревізії, під час проведення останньої встановлено факт реєстрації ОСОБА_3 фізичною особою підприємцем з 30.03.1998 по 06.08.2014 року та недотримання позивачем при прийнятті рішення щодо виплати допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності, п.8 ч.1 ст. 31 вищевказаного Закону та пп.2 п.7.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 20.11.2000 за №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за №915/5136 (а.с.11).

Згідно з вищенаведеними нормами одноразова виплата допомоги по безробіттю не здійснюється безробітним, які протягом останніх 24 місяців, що передували початку безробіття, були зареєстровані як субєкти підприємницької діяльності.

Однак, як вбачається з пояснень представника позивача, в порушення вищевказаних вимог Закону, про факт реєстрації фізичною особою підприємцем відповідач ОСОБА_1 міський центр зайнятості не повідомив, а останнім в порушення вимог чинного законодавства виплачено ОСОБА_3 допомоги в загальній сумі 40 769,29 грн.

Згідно п.п.6,7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати

матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення про повернення коштів особою центр зайнятості надсилає цій особі рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

В судовому засіданні встановлено, що 05.05.2015 року ОСОБА_1 міським центром зайнятості відповідачу направлено повідомлення за №1380-06/14-15 та наказ від 29.04.2015 за №170 про необхідність протягом 10 календарних днів з дня отримання повернути кошти в сумі 40 769,29 грн.(а.с.12,13).

Так як факт порушення відповідачем ст.2 ЗУ Про зайнятість населення знайшов своє підтвердження, то вимога субєкта владних повноважень щодо повернення коштів ґрунтується на Законі, а відтак є правомірною.

Наявність боргу перед органами Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, стягнення якої є предметом позову в даній справі.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

На підставі ст.2 ЗУ «Про зайнятість населення», ст.36 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, п.п.6,7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за №232/16248, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 міського центру зайнятості 40 769 (сорок тисяч сімсот шістдесят девять) грн. 29 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 20.08.2015 року.