Справа № 826/4180/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4180/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Губської Л.В.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати незаконними дії Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації щодо виключення з пільгового списку на почергове отримання житлової площі за категорією обліку «постраждалі у зв'язку з з аварією на ЧАЕС 1 категорії» з 27 лютого 1995 року;

- зобов'язати Солом'янську районну у місті Києві державну адміністрацію прийняти рішення щодо поновлення позивача на квартирному обліку у пільговому списку на позачергове отримання житлової площі за категорією обліку «постраждалі у зв'язку з аварією на ЧАЕС 1 категорії» з 27 лютого 1995 року;

- здійснити судовий контроль за виконанням рішення суб'єкта владних повноважень, шляхом зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення протягом місяця з дня набрання чинності чудовим рішенням.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року у задоволення адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 05 лютого 2015 року.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою МСЕК позивачу встановлено першу групу інвалідності, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає право на встановлення першої категорії та користування пільгами, передбаченими цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на квартирному обліку при Солом'янській районній у місті Києві державній адміністрації у пільговому списку на позачергове отримання житлової площі за категорією обліку «постраждалі у зв'язку з аварією на ЧАЕС 1 категорії».

На момент взяття на квартирний облік - 27 лютого 1995 року - позивач був зареєстрований та проживав у неприватизованій двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 разом з колишньою дружиною - ОСОБА_4.

У 2007 році квартира була приватизована та належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_2 від 01 серпня 2007 року.

26 жовтня 2007 року квартира була продана, 06 листопада 2007 року позивач був знятий з реєстрації за даною адресою.

24 січня 2008 року позивач був зареєстрований у АДРЕСА_1. За даною адресою та продовжував перебувати на квартирному обліку.

У 2013 році, в результаті перереєстрації облікової справи, встановлено, що позивач змінив місце реєстрації: відповідно до довідки про склад сім'ї по формі №3 від 04 березня 2014 року №363 Центру обслуговування споживачів №1 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, позивач не зареєстрований в АДРЕСА_1.

Встановлено, що на даний час позивач зареєстрований по АДРЕСА_2 в Будинку соціального піклування та Центрі обліку бездомних громадян, які є соціально-адаптанційними установами, що призначені для тимчасового перебування громадян, які не мають постійного місця проживання.

03 березня 2014 року Листом №146/14 позивачу було запропоновано подати до відділу обліку довідку про склад сім'ї та реєстрації з новим місцем проживання для підтвердження підстав перебування на квартирному обліку. Проте, зазначена довідка надана не була.

21 березня 2014 року Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації №174 позивача було знято з квартирного обліку як такого, що змінив місце проживання.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що місце реєстрації позивача на даний час є тимчасовим, а тому відсутні правові підстави для поновлення на обліку.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів погоджуються з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, віднесені до першої категорії, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на позачергове забезпечення жилою площею і забезпечуються нею протягом року з дня подання заяви.

Відповідно до п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР №470 від 11 грудня 1984 року, На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті.

03 березня 2014 року Листом №146/14 позивачу було запропоновано подати до відділу обліку довідку про склад сім'ї та реєстрації з новим місцем проживання для підтвердження підстав перебування на квартирному обліку. Проте, зазначена довідка надана не була.

Згідно з п. 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР №470 від 11 грудня 1984 року, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Згідно ч.2 ст.40 Житлового кодексу УРСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Частинами 4 та 5 ст.40 Житлового кодексу УРСР визначено, що зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Зважаючи на те, що позивач зареєстрований у будинку соціального піклування та Центрі обліку бездомних громадян, які є соціально адаптаційними установами, що призначені для тимчасового, а не постійного перебування громадян, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

Л.В. Губська

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Губська Л.В.