Справа № 826/12447/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 серпня 2015 року № 826/12447/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А. Данилишин В.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВР-ПЛЮС"
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

провизнання протиправним та скасування наказу №369 від 16.04.2015
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тавр Плюс» звернулось до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування наказу від 16.04.2015 №369.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржений наказ є необґрунтованим та протиправним, оскільки позивачем не допущено порушення абз. 3 ст. 17 та абз. 5 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», оскільки імпортований товар має документи визначені Законом України «Про ветеринарну медицину».

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.04.2015 №369 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України» на підставі подання Служби безпеки України від 19.03.2015 №8/1/2-5031 від 24.03.2015№05/19999-15 за порушення ст. 40 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» та ст. 17 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом належить застосувати спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності, зокрема, до ТОВ «Тавр-Плюс».

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ в частині, що стосується позивача, оформлено на підставі подання Служби безпеки України від 19.03.2015 №8/1/2-5031.

Зі змісту подання вбачається, що з ініціативи Головного управління контр розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України спеціалістами Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України проведено відбір проб імпортованої позивачем продукції тваринного походження та направлено для проведення дослідження.

Згідно з експертними висновками встановлено невідповідність наданих зразків продукції тваринного походження ветеринарно-санітарним нормам (виділено патогенні мікроорганізми, в тому числі сальмонела та КМАФАнМ).

Зі змісту подання вбачається, що спеціальні санкції до позивача застосовано на підставі ч. 2 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення ст. 17 згадуваного Закону, ст. 40 Закону України «Про безпечність та якість харчової продукції» та ст. 8 Закону України «Про основи національної безпеки України».

Відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" в Україні забороняється: імпорт або транзит будь-яких товарів, про які заздалегідь відомо, що вони можуть завдати шкоди суспільній моралі, здоров'ю чи становити загрозу життю населення, тваринному світу та рослинам, або призвести до заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, якщо стосовно транзитних товарів не вжито необхідних заходів для запобігання такої шкоди.

Статтею 8 Закону України «Про основи національної безпеки» основними напрямами державної політики з питань національної безпеки України є: захист внутрішнього ринку від недоброякісного імпорту - поставок продукції, яка може завдавати шкоди національним виробникам, здоров'ю людей та навколишньому природному середовищу;

Згідно ст. 40 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» забороняється імпорт харчових продуктів, які є небезпечними, непридатними до споживання, неправильно маркованими або такими, що не відповідають технічним регламентам або санітарним заходам.

Враховуючи, що експертами встановлено невідповідність наданих зразків продукції тваринного походження ветеринарно-санітарним нормам, що не заперечується позивачем, отже висновок відповідача про порушення ст. 40 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» на думку суду є обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України від 25.03.92 N 2229-XII "Про Службу безпеки України" Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Згідно п. 2 ст. 24 Закону України від 25.03.92 N 2229-XII "Про Службу безпеки України" Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов'язана: здійснювати заходи контррозвідувального забезпечення дипломатичних представництв, консульських та інших державних установ, а також заходи, пов'язані з охороною державних інтересів у сфері зовнішньополітичної та зовнішньоекономічної діяльності, безпекою громадян України за кордоном.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України від 19.06.2003 N 964-IV "Про основи національної безпеки України" основними напрямами державної політики з питань національної безпеки України в економічній сфері є забезпечення продовольчої безпеки; захист внутрішнього ринку від недоброякісного імпорту - поставок продукції, яка може завдавати шкоди національним виробникам, здоров'ю людей та навколишньому природному середовищу.

Порядок взаємодії Міністерства економіки України та Служби безпеки України з питань застосування спеціальних санкцій затверджено наказом Міністерства економіки України, Служби безпеки України від 8 листопада 2006 р. N 339/712 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за N 1234/13108.

Пунктами 2.1, 2.3 зазначеного Порядку встановлено, що СБУ на підставі відповідних матеріалів, які свідчать про порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язаних із ним законів України, готуються подання до Мінекономіки про застосування спеціальних санкцій.

Вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, визначається СБУ в залежності від змісту правопорушення згідно із вимогами статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Отже, подання внесено уповноваженим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Згідно частин 6-7 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду.

Крім цього, порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій (далі - санкції), передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до українських суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності) визначений в Положенні про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року № 52 (далі - Положення № 52).

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Положення № 52 спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Як зазначено вище, оскаржуваний наказ в частині, що стосується позивача, оформлено на підставі подання Служби безпеки України від 19.03.2015 №8/1/2-5031.

Дослідивши наявну у матеріалах справи копію подання, суд дійшов висновку, що подання відповідає нормам законодавства та містить всі обов'язкові реквізити: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Таким чином, виявивши порушення вимог законодавства суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, уповноважені органи, мають право звертатись із поданням про застосування спеціальних санкцій; у свою чергу Мінекономрозвитку України, отримавши відповідне подання, яке відповідає вимогам Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", не має підстав для не розгляду чи відхилення такого подання.

Аналогічну правову позицію висловив і Вищий адміністративний суд України, зокрема в постанові від 28 лютого 2013 року N К/9991/1264/12 та ухвалах від 25 квітня 2013 року N К/9991/96647/11 та від 17 жовтня 2013 року К/9991/2690/11.

З огляду на викладене, враховуючи наявність належним чином оформленого подання Служби безпеки України, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі та у межах повноважень, визначених Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Водночас у разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання вимог законодавства, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України, він може скористатись правом досудового вирішення спору та виходити до Мінекономрозвитку України з клопотанням про скасування дії спеціальної санкцій, як передбачено Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Так, згідно з частиною дванадцятою та тринадцятою статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" у разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

За таких обставин Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкти владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених дій та прийнятого оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин