Справа № 802/1385/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1385/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача Даценко О.М.

представника відповідача Півкозак Л.М.

представника відповідача Гаєвик Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-В" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-В» (надалі ТОВ «Бета-В», позивач) звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницький області (надалі ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №5 та № від 23.04.2015.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню у зв'язку із тим, що походження товару із Російської Федерації, заявленого до митного оформлення, підтверджується сертифікатами про походження товару, які в повній мірі відповідають вимогам національного законодавства в частині дотримання умов для звільнення від сплати ввізного мита під час імпорту товару.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 24 червня 2015 року адміністративний позов задовольнив повністю. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення № та №, що прийняті 23 квітня 2015 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням його оскаржив відповідач. В поданій апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби України просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бета-В», з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на те, що товар "Мильна стружка для мила туалетного твердого "Ординарного", "Мильна стружка для мила господарського твердого" не набуває статусу походження товару форми СТ-1: СТ-1 № RUUA /3183894 від 14.03.2014, № RUUA /3246447 від 04.06.2014, № RUUA /3238142 від 18.06.2014, № RUUA /3246913 від 28.06.2014, № RUUA /4307866 від 15.07.2014 , відповідно до пунктів 9.1 та 9.3 Правил визначення країни походження товарів, не можуть бути визнані для застосування режиму вільної торгівлі.

Від позивача письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності до вимог статті 191 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги потрібно відмовити, з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до контракту № OXД-01-008 від 05.11.2013 (а.с.70), додаткових угод до нього (№ 2 від 12.2014, № 3 від 20.01.2015), укладених з ТОВ «КРЦ «ЄФКО-Каскад» (Російська Федерація), ТОВ «Бета-В» придбало мильну стружку у вигляді гранул для виробництва мила туалетного твердого «Ординарного» та для мила господарського твердого.

Зазначений товар позивач імпортував на митну територію України згідно з митними деклараціями № 401090000/2014/004919 від 17.03.2014, № 401090000/2014/011284 від 06.06.2014 (а.с.82), № 401090000/2014/012382 від 20.06.2014 (а.с.89), № 401090000/2014/013108 від 01.07.2014 (а.с.95), № 401090000/2014/014523 від 17.07.2014 (а.с.102). При проведенні митного оформлення вказаного товару позивачем на підставі сертифікатів про походження товарів застосовано пільгову ставку ввізного мита.

На підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 19.03.2015 № 101 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Бета-В» робочою групою у складі в.о. завідувача сектором митного аудиту управління податкового ти митного аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області Каращенко Г.О. головного державного інспектора відділу митних платежів та митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС Півкозак Л.М. проведено невиїзну документальну перевірку з питань дотримання ТОВ «Бета-В» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг під час митного оформлення товарів за митими деклараціями № 401090000/2014/004919 від 17.03.2014, № 401090000/2014/011284 від 06.06.2014, № 401090000/2014/012382 від 20.06.2014, № 401090000/2014/013108 від 01.07.2014, № 401090000/2014/014523 від 17.07.2014.

За результатами перевірки складений акт № 3/2-32-22-05/002000167 від 31.03.2015 (а.с.33), в якому зафіксовані виявлені під час проведення перевірки порушення. Власне, відповідно до висновків, що викладені у акті перевірки, відповідач виявив порушення позивачем вимог пунктів 9.1, 9.3 розділу 9 Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою урядів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованої 06.07.2011; пункту 190.1 статті 190 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання зі сплати митних платежів на суму 87489,18 грн. (в т.ч. ввізного мита 72907,64 грн., податку на додану вартість 14581,54 грн.).

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Вінницькій області 23.04.2014 прийняло податкові повідомлення-рішення за № (а.с.16) та № (а.с.28) про визначення позивачу сум грошових зобов'язань (із врахуванням штрафних санкцій) за платежами: мито у розмірі 91134,55 грн. та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів у розмірі 18226,93 грн.

Незгода позивача із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем пунктів 9.1, 9.3 розділу 9 Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою урядів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованої 06.07.2011, пункту 190.1 статті 190 ПК України, а тому збільшення підприємству грошових зобов'язань є необґрунтованим, оскільки імпортований позивачем товар відповідав критеріям походження, установленим Правилами та одержання пільги зі сплати ввізного мита, а вищевказані сертифікати про походження товарів форми СТ-1 оформлені у відповідності до вимог Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Суть спірних правовідносин у правомірності не визнання митним органом наданих позивачем сертифікатів для цілей надання режиму вільної торгівлі, що регулюється Митним кодексом України.

Статтею 36 Митного кодексу України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами статті 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Статтею 44 Митного кодексу України визначено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов'язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України. У разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Відповідно до статті 48 Митного кодексу України товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються органом доходів і зборів у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. До товарів застосовується (відновлюється) режим найбільшого сприяння за умови одержання органом доходів і зборів не пізніше ніж через 365 днів від дня здійснення митного оформлення цих товарів належним чином оформленого відповідного документа про їх походження.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Договором про зону вільної торгівлі від 18 жовтня 2011 року (ратифікований Законом України від 30 липня 2012 року № 5193-VI та набрав чинності для України і Російської Федерації - 20 вересня 2012) встановлено режим вільної торгівлі між Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до статті 4 вказаного Договору для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів, що є невід'ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року (далі - Правила).

Можливість відновлення режиму вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1) передбачена також пунктом 5.4 розділу 5 Правил.

Згідно розділу 1 Правил, під поняттям "країна походження товару" розуміється країна, у якій товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил. Під поняттям "критерій достатньої обробки (переробки)" визнається один із критеріїв визначення країни походження товарів, відповідно до якого товар, якщо в його виробництві беруть участь дві країни чи більше, вважається таким, що походить з тієї країни, на території якої його було піддано останній істотній обробці (переробці), достатній для надання товарові його характерних властивостей.

Пунктом 6.7 Правил встановлено, що у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Пункт 5.1. Правил визначає, що товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також якщо товар: вивозиться на підставі договору (контракту) між резидентом однієї з держав - учасниць Угоди й резидентом іншої держави - учасниці Угоди з митної території однієї держави - учасниці Угоди та ввозиться на митну територію іншої держави - учасниці Угоди. У випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6 цих Правил, такий договір може бути укладений після вивезення товару.

Відповідно до пункту 5.4 Правил стосовно товарів, зазначених у пункті 5.3 цих Правил, може застосовуватися (відновлюватися) режим вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1).

Згідно з пунктом 6.1. Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару.

Відповідно до пункту 6.7 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Визначення країни походження товару, зокрема, відповідно до критерію достатньої обробки/переробки товару, вказаного у пункті 2.4 Правил, здійснюється органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства. За умови виконання такого критерію видається сертифікат про проходження товару форми СТ-1 з зазначенням критерію походження у графі 9 сертифікату, який однозначно свідчить про країну походження товару.

Саме сертифікат про проходження товару форми СТ-1 за відсутності розбіжностей в наданих документах про країну походження товару підтверджує країну походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі відповідно до п.6.1 Правил.

Визначення критерію достатньої обробки/переробки товару митними органами країни ввезення товару чи органами ДФС (дублювання функцій Торгово-промислової палати країни вивезення) шляхом аналізу усіх документів, що надавалися ТТП для експертизи, Правилами не передбачено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Сертифікат походження товару в розумінні Правил визнається документом, що свідчить про країну походження товару та виданий органом (організацією), уповноваженим державою - учасницею Угоди відповідно до її національного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані відповідачу сертифікати про походження товару СТ-1 відповідають вимогам Правил, відомості зазначені в сертифікатах відповідають декларованим та дозволяють провести однозначну ідентифікацію товару, а тому будь-які обставини щодо невизнання таких сертифікатів відсутні.

Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не підтверджено належними доказами та аргументованими доводами правомірність своїх дій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправними і скасовування податкових повідомлень-рішень №5 та № від 23.04.2015.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.