Справа № 643/10504/15-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 р.Справа № 643/10504/15-а

Головуючий 1 інстанції: Короткий І.П.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2015р. по справі № 643/10504/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку його пенсії, а фактично її перепризначення, відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. на підставі законодавства із змінами, внесеними після 14.06.11 р., у порушення Конституційної гарантії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення, а саме 90% від заробітної плати, з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у майбутньому, при проведенні перерахунків пенсії з передбачених законом підстав, виконувати вимоги Конституції України та положення її ст. 22.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а позовні вимоги задоволені частково: визнані протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Московському

районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р.; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі

м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії, а саме: у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р. В іншій частині у задоволенні позову було відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а провадження у справі в частині задоволення позовних вимог підлягає закриттю з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 10.06.11 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» (є інвалідом 2 групи) з 14.06.11 р.

Позивач 05.11.14 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до суми заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії, та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача з включенням до складу заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії, сум матеріальної допомоги (для вирішення соціально-побутових проблем та на оздоровлення) починаючи з 14.06.11 р., з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.15 р., адміністративний позов був задоволений частково: визнано неправомірним рішення Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії згідно довідки про складові заробітної плати № 11-33/416 від 01.10.14 р., виданою Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р.

В подальшому позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз'яснення постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р., але ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.04.15 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.05.15 р., у задоволенні поданої заяви було відмовлено.

Підставою для звернення позивача до суду першої інстанції із вищевказаними вимогами слугувало те, що відповідачем був проведений перерахунок пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, але відповідачем після перерахунку пенсія позивачу виплачується у розмірі 70% середньомісячної заробітної плати, а не у розмірі 90%, який був встановлений при призначенні позивачу пенсії.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не навів жодних мотивів та норм, якими він керувався приймаючи своє рішення, разом з тим, суд визнав за необхідне вимоги позивача задовольнити в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного Фонду України в Московському

районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі

м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії, а саме, у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного Фонду України в Московському

районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р., суд першої інстанції, не наводячи жодних мотивів, виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів зазначає, що підставою для звернення позивача із вищевказаною вимогою слугувало те, що відповідач провів перерахунок пенсії, але при цьому ним встановлено позивачу розмір пенсії виходячи із 70% середньомісячної заробітної плати, а не із розміру 90%, який був встановлений на момент призначення пенсії позивачу.

Враховуючи зміст зазначеної вимоги, колегія суддів зазначає, що позивач фактично звернувся до суду із вимогою щодо невиконання (неповного виконання) відповідачем судового рішення, яке вступило в законну силу. Таким чином колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою, порушив питання, що стосуються здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, порядок розгляду якого визначений в ст. 267 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що ст. 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.

За приписами ч. 9. ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. І лише у разі відповідності заяви вимогам, визначеним ст. 267 КАС України, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. При цьому у разі невідповідності заяви визначеним вимогам вона ухвалою суду, повертається заявнику.

Колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 КАС, зокрема до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень ? відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Також колегія суддів зазначає, що особа, яка бере участь у справі, може звернутися до суду із заявою про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням судового рішення в будь-який час після проголошення постанови. Така заява (клопотання) передається судді, який розглядав справу і розглядається в межах того самого провадження. Нова адміністративна справа не оформлюється. У цьому випадку строк для надання звіту встановлюється ухвалою суду. Цією ухвалою може одночасно призначатися судове засідання для розгляду звіту суб'єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. За приписами ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції із вказаною вище вимогою, фактично просив зобов'язати відповідача виконувати рішення суду, яке вже набрало законної сили і в силу приписів ст. 14 та ст. 255 КАС повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень. Суд першої інстанції не в праві зобов'язувати відповідача виконувати чи не виконувати рішення суду, яке і так є обов'язковим до виконання для осіб, які беруть участь у справі. Чинним законодавством України не передбачено права суду приймати рішення про зобов'язання виконувати інше рішення суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимога про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р., з урахуванням положень ст. 267 КАС України, за своїм змістом не є позовною вимогою в розумінні ч. 4 ст. 105 КАС України і суд першої інстанції не мав права розглядати дану вимогу в межах позовного провадження, що свідчить про те, що провадження у справі в частині визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. підлягає закриттю.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії, а саме, у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р., колегія суддів зазначає, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.15 р. вже був частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФ України у Московському районі м. Харкова, зокрема, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р.

Не зазначення в резолютивній частині норм законодавства, відповідно до яких необхідно проводити перерахунок та виплату пенсії позивачу, зокрема, щодо розміру пенсії позивача у відсотковому відношенні, не може слугувати підставою для ухвалення аналогічного рішення у спорі між тими самими сторонами, щодо того самого предмету і з тих же підстав.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З резолютивної частини постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. дійсно вбачається, що судом не зазначені норми законодавства, які підлягають застосуванню відповідачем при здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу. Разом з тим, колегія суддів в межах розгляду даної справи не може надавати правову оцінку зазначеному висновку суду, оскільки це рішення вже набрало законної сили.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачем до суду апеляційної інстанції в письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача додана копія позовної заяви, з якою позивач звертався до Московського районного суду м. Харкова 05.11.14 р. та за результатами розгляду якої прийнята постанова Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. В поданій заяві позивач, зокрема, просив суд першої інстанції зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з включенням до складу заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 14.06.11 р., з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення.

Оскільки Московським районним судом м. Харкова в постанові від 09.12.14 р. фактично не вирішено, в якому саме розмірі необхідно проводити перерахунок та виплату пенсію позивачу, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що в даному випадку позивач повинен скористатися правом, наданим йому положеннями ст. 168 КАС України, в п. 1 ч. 1 якої визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про те, що перерахунок пенсії позивача проведений відповідно до постанови Московського районного суду від 09.12.14 р. по справі 643/17205/14-а, ухвали Московського районного суду від 09.12.14 р., ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.15 р. по справі № 643/17205/14-а, ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.03.15 р., ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.05.15 р. та Закону України «Про державну службу» (зі змінами, внесеними Законом України № 1166-УІІ від 27.03.14 р. «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким з 01.05.14 р. змінений порядок обчислення пенсії від заробітної плати) є безпідставними, оскільки в постанові Московського районного суду від 09.12.14 р. по справі 643/17205/14-а прямо не зазначено, що перерахунок пенсії позивача необхідно проводити відповідно Закону України «Про державну службу» (зі змінами, внесеними Законом України № 1166-УІІ від 27.03.14 р. «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»), що свідчить про те, що відповідачем на власний розсуд трактуються висновки суду, оскільки, виходячи з вимог чинного законодавства, при перерахунку пенсії застосуванню підлягає розмір пенсії, встановлений ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 90% від заробітної плати, так як відповідно п. 2 розділу II Перехідних положень Закону України № 3668 від 08.07.11 р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не розповсюджується на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до вступу у силу цього Закону.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а прийнята з порушенням вимог чинного законодавства та без врахування вищенаведених обставин, вона підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, а провадження по справі підлягає закриттю в цій частині.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у майбутньому, при проведенні перерахунків пенсії з передбачених законом підстав, виконувати вимоги Конституції України, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, особа, може звернутися за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, які, на її думку, порушені існуючою дією, бездіяльністю чи рішенням. На момент звернення до суду оскаржувана пенсія нарахована та виплачена не була, тому позивач не мав підстав вважати, що відповідач порушуватиме в майбутньому його законні права та інтереси. Отже, в даному випадку відсутнє порушення прав позивача.

Зважаючи на те, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства в частині відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів не виявила підстав для її скасування в цій частині.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії, а саме, у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р.

Провадження у справі № 643/10504/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 09.12.14 р. та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії, а саме, у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням при її обчисленні інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, починаючи з 05.05.14 р. ? закрити.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 13.07.15 р. по справі № 643/10504/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.