Справа № 2-а-3604/11
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 0827/2-а-3604/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд в особі судді Жупанової І.Б., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

16.03.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 01.01.2006 року він має право одержувати пенсію, підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Посилаючись на те, що виплати пенсії проведені відповідачем у розмірі, меншому, ніж передбачено вище вказаним Законом, позивач просить зобовязати відповідача нарахувати йому недоплачені надбавки до пенсії за період з 1.01.2006 р. по дату ухвалення рішення по справі.

Провадження по справі відкрите в межах строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідач в установлений строк, передбачений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень не надав. У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України, справа розглядається у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченою ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Судом винесено ухвалу про розгляд справи у скороченому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач має статус Дитини війни, що надає йому, відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-IV від 18.11.2004 р., який набрав чинності з 01.01.2006 року, права на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом. Відповідач повинен нарахувати йому та виплатити допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком до його пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в новій редакції) строк для звернення до адміністративного суду встановлений у шість місяців, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за 6 місяців до дня звернення до суду з позовом.

Нарахування підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідачем проводиться на підставі розпорядження, в якому зазначається основний розмір нарахованої пенсії за віком, виходячи із заробітку і стажу позивача, надалі нараховуються певні надбавки, на які має право позивач, у тому числі і підвищення до пенсії, як дитині війні. Відповідно до таких розпоряджень сам відповідач проводить нарахування вищевказаного підвищення у спірному розмірі з конкретної дати і довічно. Вказане свідчить про те, що дії відповідача щодо нарахування позивачу довічно підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі, меншому, ніж 30% мінімальної пенсії за віком, тобто, з порушенням положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниє неправомірними.

З огляду на те, що пенсія за віком позивачу призначена довічно, підвищення до пенсії, як дитині війни, також відповідачем позивачу призначалось довічно, змін до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнина законодавчому рівні не вносилось, соціальний статус особи не змінився, тому відсутні будь-які підстави обмежувати строк нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідач вказує на відсутність бюджетних коштів, проте суд не приймає цей факт до уваги з огляду на ст. 69 Закону України Про Конституційний Суд України, згідно з якою рішення и висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

Крім того, посилання відповідача у листі на постанову Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, п. 8 якої було визначено, що дітям війнипідвищення проводиться в іншому, ніж передбачено це Законом, розмірі, суд вважає безпідставним, оскільки така постанова є підзаконним нормативним актом, а надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка бере свій початок із вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни, які є чинними та домінуючими щодо підзаконних нормативних актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Крім того, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом, а саме Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок державита дорівнює не більше 5 % від мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Оскільки позивачем не надано розрахунку робочого часу, витраченого на здійснену правову допомогу, ця частина позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 11, 17-19, 69-72, 94, 99, 100-102, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо непризначення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 16 вересня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період 16 вересня 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя виконати постанову негайно.

Відшкодувати ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів.

Суддя І.Б.Жупанова

30.03.2011