Справа № 2-а-2260/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а 2260 /11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити перерахунок грошової допомоги та допомоги на оздоровлення

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та стягнути на її користь з відповідача недовиплачені кошти по ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 6-місячний період, що передує зверненню до суду, мотивуючи це тим, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 2 категорії, проживає в зоні добровільного гарантованого відселення, отримує щомісячну допомогу у звязку з обмеження споживання продуктів місцевого виробництва у меншому розмірі, ніж передбачено Законом. Крім того, оскільки вона є потерпілою 2, учасником ЛНА на ЧАЕС, відповідно до ст. 48 Закону вона отримує нараховану відповідачем щорічну допомогу на оздоровлення, проте ці виплати також є меншими, ніж передбачено Законом, просила здійснити перерахунок, починаючи з 2010 року, у позові позивач просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає, оскільки діяли в межах чинних постанов КМ України та бюджетного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 зоні добровільного гарантованого відселення, є учасником ЛНА на ЧАЕС 2 категорії, що стверджується відповідним посвідченням. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У спірний період часу, ця допомога виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території добровільного гарантованого відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця. Відповідач же виплачує вказану доплату у розмірі 2 грн. 10 коп. щомісяця, керуючись постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року. Зазначена постанова прийнята 15 років тому, і її положення не відповідають вимогам Закону. Враховуючи вищу силу норм Закону перед постановами КМУ, при нарахуванні і виплаті допомоги слід керуватися саме нормами Закону. Постанови КМ не можуть звужувати визначені Законами соціальні пільги та компенсації.

Виплата допомоги передбаченої ст.37 ЗУ «Про статус…» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що слід здійснити позивачу перерахунок та виплату коштів у розмірах визначених ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з липня 2010 року (враховуючи шестимісячний строк позовної давності, передбачений ст. 99 КАС України, на застосуванні якого наполягає відповідач), оскільки відповідно до виданої відповідачем довідки виплати за липень-вересень 2010 року проведені 13.12.2010 року (попередні 22.06.2010 року), а строк позовної давності слід рахувати з 25.08.2010 року.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є Управління праці та соціального захисту населення Іванківської райдержадміністрації, тому суд, забов`язує відповідача здійснити перерахунок та виплату вищевказаних коштів, а заперечення відповідача проти позову є безпідставними.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону, яка передбачає виплату такої допомоги учасникам ЛНА на ЧАЕС у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, то у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки, як вбачається з наданої довідки за 2010 рік такі виплати ще не проводились.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-12, 122, 158-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37, 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,

п о с т а н о в и л а :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області - неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та стягнути перераховані кошти ОСОБА_1 відповідно до ст.37 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 40% мінімальної заробітної плати, за період з липня 2010 року з урахуванням виплачених коштів та стягнути перераховані кошти.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отриманні її копії.

Суддя: