Справа № 2-а-1438/10
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-а-1438/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року м.Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Демчук П.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області про стягнення невиплаченої соціальної допомоги як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни, мотивуючи тим, що він є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, проте у 2010 році дана надбавка в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком не виплачувалася в повному обсязі.

У поданій заяві позивач просить розглянути справу у його відсутності.

Представнику відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі була вручена копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, про що свідчить наявна в матеріалах розписка представника відповідача. Відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові, оскільки виплата підвищення до пенсії як дитині війни позивачеві здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, яка на даний час чинна і є обовязковою до виконання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до посвідчення, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є дитиною війни. На підставі Закону України „Про соціальний захист дітей війни № 2195-IV від 18.11.2004 року, позивач має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця, яка відповідачем йому не виплачувалася за період часу з 29 травня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі № 5051 від 29.11.2010 року позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачувалося за період з 01.01.2010 року по 30.11.2010 рік у розмірі 49 грн. 80 коп.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії "дітям війни", встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, в редакції від 19 грудня 2006 року, "дітям війни пенсії підвищуються на 30 % від мінімальної пенсії за віком". Згідно зі ст. 7 фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 8.11.05 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення, суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, і складав в 2010 році: з 01.01.2010 року-695 грн., з 01.04.2010 року-706 грн., з 01.07.2010 року-709 грн., з 01.10.2010 року-723 грн.

Згідно ст.70 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Вказана норма закону передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно його дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни з врахуванням ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких умов суд приходить до висновку, що відповідача слід зобовязати нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з її розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період часу з 29 травня 2010 року по 30 листопада 2010 року включно з урахуванням виплачених сум.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 46, 55, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 6, 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. ст. 9, 14, 86, 122, 158, 160, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті для ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 29 травня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області, (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, Хмельницької області) нарахувати та виплатити для позивача ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 29 травня 2010 року по 30 листопада 2010 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп. у повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Суддя: підпис ОСОБА_3