Справа № 820/5103/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р.Справа № 820/5103/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Перцової Т.С. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 820/5103/15

за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просив скасувати винесене спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів податкове повідомлення-рішення від 15.12.2014 року № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 820/5103/15 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 20.08.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, перебуває на обліку в якості платника ПДВ у СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" з питання дотримання податкового законодавства по податку на додану вартість по відносинам з ТОВ "ВІКА-ТРЕЙД" за серпень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом від 28.11.2014 року №356/28-09-46-17/14310052 (а.с. 30-51).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз.. "а" п.200.4 ст. 200, п.п. "і" п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.8 наказу Міністерства доходів і зборів №10 від 14.01.2014 року

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення: від 15.12.2014 року № (а.с. 29).

З дослідженого акту перевірки слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом рішення, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем віднесено до податкового кредиту ПДВ оформлені з порушенням ст. 201 ПК України, а саме при постачанні товарно-матеріальних цінностей, ввезених на митну територію України, контрагентом позивача не заповнено у податковій накладній графу «Код товару згідно з УКТ ЗЕД».

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Так, в силу пункту 198.3 зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 вказаного вище Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, валові витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що між ТОВ "Віка-Трейд" (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір поставки №109х/14-205 від 17.04.2014 року (а.с. 66-68).

За умовами вказаного договору поставлено на ДП "ХМЗ "ФЕД" підшипники (умова постачання СРТ - склад покупця, м. Харків, вул. Сумська, 132). Кількість, номенклатура та ціна товару зазначена в специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно видаткової накладної №РН-130801 від 13.08.14 ОСОБА_1 за довіреністю №2371 від 13.08.14, отримано підшипники в асортименті (заг.кількістю 615 шт.) на загальну суму 395208,0 грн., у т.ч. ПДВ 65688,0 грн. (а.с. 70).

Отриманий товар оприбуткований на складі №140 за прибутковим ордером №00001435_131(213) від 13.08.14 року (а.с. 71-72) і в подальшому видано в виробничі цехи №№ 12, 20, 22, що підтверджується картками складського обліку матеріалів (а.с. 73-83).

Оплата здійснена платіжними дорученнями №1500 від 22.07.13 року, № 5760 від 25.07.13 року, № 8217 від 22.10.14 року, № 2956 від 12.11.14 року (а.с. 84-87).

По факту постачання в серпні 2014 року виписана податкова накладна №3 від 13.08.14 року, а 10.09.14 року розрахунок коригування до цієї податкової накладної № 4, у зв'язку з зменшенням ціни по одній позиції (а.с. 88-89).

Перевезення здійснювалось автотранспортом постачальника та підтверджується товарно-транспортною накладною №130801 від 13.08.14 року (а.с. 90).

Видача ОСОБА_1 довіреності на отримання ТМЦ підтверджується витягом із журналу реєстрації довіреностей (а.с. 91-92).

Якість товару підтверджується копіями паспортами виробника, завіреними постачальником (а.с. 93-98).

Придбані ТМЦ використані позивачем у своєму виробництві комплектувальних виробів авіаційної техніки, що є головним предметом діяльності заводу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено придбання товару у свого контрагента та його подальшу реалізацію у своїй господарській діяльності, оскільки ними виконані умови укладеного договору поставки.

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 201 Податкового кодексу України чітко передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема: і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Контролюючим органом у акті перевірки відображено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно паспортів якості виробника підшипників отриманих з товаром від ТОВ "ВІКА-ТРЕИД", постачальниками підшипників є: ОАО "ЕПК Самара" (Росія, 443068, м. Самара, вул. Мічуріна, 98А); ООО "Завод Приборных Подшипников" (Росія, 443072, м. Самара, Московське шосе, 18 км.); ОАО "Самарский подшипниковий завод" (Росія, 443009, м. Самара, вул. Калініна, 1).

Отже, підшипники відвантажені ТОВ "ВІКА-ТРЕЙД" на адресу ДП ХМЗ "ФЕД" є імпортованими (ввезеним на митну територію України), так як постачальниками є підприємства Росії, а тому зазначення коду УКТ ЗЕД в податковій накладній є обов'язковим.

З дослідженої в судовому засіданні копії податкової накладної №3 від 13.08.2014 року, встановлено, що графа "Код товару згідно з УКТ ЗЕД" не заповнена.

Наведене свідчить про порушення порядку заповнення податкової накладної, визначеному вимогами ст. 201 Податкового кодексу України (а.с. 88).

Крім того, приписами п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

При цьому, позивачем не надано ані до суду першої, ані апеляційної інстанції доказів подання скарг на продавця з приводу невірного заповнення податкової накладної №3.

Таким чином, позивач не скористався своїм правом на подання скарги на постачальника щодо невірного заповнення податкової накладної, яка є безпосередньою підставою для формування податкового кредиту позивача у звітному періоді.

Отже, оскільки позивачем придбання товарів підтверджується податковою накладною, оформленою з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу, то він не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) за цією податковою накладною, в даному випадку - податковою накладною №3 від 13.08.2014 року.

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 820/5103/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Перцова Т.С. Подобайло З.Г.