Справа № 804/15251/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.
суддів: Юхименка О.В. Чепурнова Д.В.
за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.
18.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати протиправною бездіяльність начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як керівника органу приватизації, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 01.09.2014р. вх. №2167 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 , що займає ОСОБА_1 спільно з членами його родини на підставі ордеру №212 від 13 серпня 1996 року на території відкритого військового містечка; зобов`язати начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, як керівника органу приватизації прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо приватизації квартири яка використовується ним та членами його сім`ї на умовах найму, згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009р., за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 01.09.2014р. вх. №2167 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 , що займає ОСОБА_1 спільно з членами її родини на підставі ордеру №212 від 13 серпня 1996 року на території відкритого військового містечка. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 щодо приватизації квартири, яка використовується нею та членами її сім`ї на умовах найму, згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009р., за адресою: АДРЕСА_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції Начальник квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що житлові приміщення, розташовані на території закритих військових поселень не підлягають приватизації. Головнокомандувачем Збройних сил України затверджено 19.08.2013 року перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, де смт. Гвардійське входить до переліку військових містечок і приватизація майна на його території заборонена. Апелянт вказував на те, що відповідачі не є органом приватизації, оскільки законодавством не передбачено передачу житлового фонду до комунальної власності. Розгляд заяви позивача було проведено у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», розглянуто заяву у необхідний строк, відповідь надано листом у належній формі, як того вимагає законодавство.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково виходив з того, що предметом спору є вжиття або не вжиття заходів щодо приватизації квартири, належний розгляд заяви про приватизацію житла. Суд першої інстанції вказував, що кожен громадянин має право на приватизацію житла, шляхом безоплатної передачі квартир у власність, однак за деякими винятками, такими винятками є приватизація житла у військових містечках щодо яких визначено профільного розпорядника майна. Суд першої інстанції вказував, що позивач має право на належний розгляд свого звернення і відповідачами було порушено порядок розгляду звернення відповідно до норм законодавства, а саме, за кожним зверненням щодо приватизації житла уповноважений орган приватизації зобов`язаний прийняти відповідне рішення щодо приватизації житла.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 ).
Вселення в квартиру відбулося на підставі ордеру №212 від 13 серпня 1996 року, виданого Гвардійською КЕЧ району.
Так, 01.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася з заявою (вх. № 2167) до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Зубкова Г.С., про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 , в якій вона проживає спільно з членами її родини на підставі ордеру №212 від 13 серпня 1996 року.
Листом від 04.09.2014р. за № 2499 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська ОСОБА_2 повідомив позивача, що Житловий фонд військових містечок селиш, Гвардійське, Черкаське у комунальну власність територіальних громад не передано. Згідно з Законом України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ м. Дніпропетровська. Управлінням військовим майном, згідно з законом, здійснює Міністерство оборони. Згідно листа квартирно - експлуатаційного управління Збройних Сил України № 303/22/1/850 від 05.09.2013р., військове містечко в якому Ви мешкаєте включено до числа закритих і які не підпадають під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м.Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило. Згідно з ст.19 Конституції України посадові особи забов`язані діяти лише на підставі, в межах наданих їм повноважень. Тому питання про передачу у приватну власність вказаної Вами квартири не розглядається з вище вказаних причин.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.
Міністерство оборони України вправі створювати відповідні територіальні профільні органи для управління своїм майном у тому числі житловим фондом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, зокрема, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень.
Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Отже, передача квартир у власність громадян (приватизація) здійснюється за відповідними заявами, які подаються до відповідних органів які здійснюють приватизацію житлового фонду (орган приватизації).
Колегія суддів, вирішуючи спір по суті, вважає, що Лист-відповідь від 01.09.2014р. за № 2499, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.09.2014 року № 2167 про приватизацію квартири порушує право ОСОБА_1 на належний спосіб розгляду її заяви про приватизацію квартири.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушене право позивача на належний розгляд її заяви та про необхідність прийняття рішення у межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2014 року було відстрочено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Дніпропетровська сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 07.10.2014 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, КАС України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.
Головуючий: С.В. Сафронова
Суддя: О.В. Юхименко
Суддя: Д.В. Чепурнов