Справа № 824/393/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/393/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

18 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіцманського об`єднаного районного військового комісаріату на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіцманського об`єднаного районного військового комісаріату Чернівецької області, військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :
13.03.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до Кіцманського обє`днаного районного військового комісаріату Чернівецької області, військової частини польової пошти НОМЕР_2 про визнання дій незаконними та зобовязання до вчинення певних дій.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій Кіцманського ОРВК Чернівецької області щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

13 липня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення від ОСОБА_1 (вх. № 10123/15) про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також у вказаному запереченні позивач просив суд провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Кіцманського об`єднаного районного військового комісаріату Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак зазначив в апеляційній скарзі про розгляд справи без його участі

Відповідач - військова частина польової пошти НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволенню, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 27.01.2015 року був призваний на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаний у військову частину НОМЕР_2 смт. Десна Чернігівської області.

При проходженні у Кіцманському ОРВК медичної комісії, з ним проводилась співбесіда та уточнювались відомості облікової картки, в ході чого позивач повідомив, зокрема начальника відділення обліку бронювання сержантів та солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 , про те що він є усиновителем малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування. Проте наявність обставин, які дають підстави для звільнення від призову на військову службу в порядку мобілізації не були взяті до уваги комісією й позивача на його думку незаконно було мобілізовано та направлено для проходження військової служби у військову частину польової пошти НОМЕР_2 , а згодом переведено до військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його призову на військову службу під час мобілізації, а також з відмовою командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 щодо дострокового звільнення з військової служби, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно абзацу 6 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані усиновителі, опікун, піклувальники, прийомні батьки, батьки вихователі, на утриманні яких перебувають діти - сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання).

Відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 " Про часткову мобілізацію" Кіцмаським ОРВК 27 січня 2015 року призвано на військову службу до військової частини польової пошти НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Згодом на підставі наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 від 14 березня 2015 року № 38 позивача переведено для проходження військової служби до військової частини польової пошти НОМЕР_1 .

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є усиновителем малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у звязку з чим дитині змінено прізвище, імя та по батькові на ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2013 року, та повторним свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області від 19.07.2013 року.

20 лютого 2015 року дружина позивача ОСОБА_5 зверталась із заявами до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини польової пошти НОМЕР_2 , про вжиття необхідних заходів щодо звільнення від проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , оскільки він є усиновителем дитини, позбавленої батьківського піклування віком до 18 років, і не підлягав призову на військову службу під час мобілізації відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Листом від 25.02.2015 року за № 88 військова частина НОМЕР_2 повідомила ОСОБА_5 про те, що наявність усиновленої дитини не є підставою для звільнення з військової служби під час дії особливого періоду.

Однак, суд апеляційної інстанції з вказаними доводами ВЧ НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 не погоджується з огляду на наступне.

Під час призову до військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 не були взяті до уваги наявність обставин, які дають підстави для звільнення від призову на військову службу позивача, а згодом командиром військової частини до ОСОБА_1 помилково було застосовано норму Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", так, як на момент призову на нього розповсюджувалась дія Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Положеннями ст. 2 Закону України " Про військовий обовязок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232 ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, повязаній із захистом Вітчизни.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Так відповідно до пункту 84 указаного положення військовослужбовці строкової військової служби можуть бути звільнені з військової служби достроково: за станом здоровя; за сімейними обставинами; у зв`язку з засудженням до позбавлення волі за вироком суду, що набрав законної сили.

Військовослужбовці строкової військової служби звільняються зі служби за сімейними обставинами достроково в разі виникнення в них права на відстрочку внаслідок зміни сімейних обставин під час проходження військової служби, а також у разі виникнення обставин, передбачених абзацом четвертим частини першої статті 18 Закону України "Про загальний військовий обовязок і військову службу".

У разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини у триденний строк направляє до відповідного військового комісаріату за місцем проживання сімї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану. Районний військовий комісар, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення, призначає комісію, яка в десятиденний строк перевіряє сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається на розгляд обласному військовому комісару.

Обласний військовий комісар зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовц строкової служби і за наявності законних підстав направити їх командиру військової чпстини, де проходить службу військовослужбовець.

Після надходження документів від обласного військового комісара командир військової частини подає їх разом зі своїм висновком за підпорядкованостю до відповідного штабу для прийняття рішення. Командир військової частини на підставі одержаного дозволу звільняє військовослужбовця достроково в запас за сімейними обставинами.

Отже, зазначеною нормою передбачена можливість дострокового звільнення військовослужбовця з військової служби в запас за сімейними обставинами командиром військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543 - ХІІ (тут і далі в редакції, чинній на час винекнення спірних правовідносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного проведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до вказаної статті не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

заброньованi на перiод мобiлiзацiї та на воєнний час за органами державної влади, iншими державними органами, органами мiсцевого самоврядування, а також за пiдприємствами, установами i органiзацiями в порядку, встановленому Кабiнетом Мiнiстрiв України;

визнанi вiдповiдно до висновку вiйськово-лiкарської комiсiї тимчасово непридатними до вiйськової служби за станом здоров`я на термiн до шести мiсяцiв (з наступним проходженням вiйськово-лiкарської комiсiї);

чоловiки, на утриманнi яких перебувають троє i бiльше дiтей вiком до 18 рокiв (такi чоловiки можуть бути призванi на вiйськову службу у разi їх згоди тiльки за мiсцем проживання);

жiнки та чоловiки, якi самостiйно виховують дитину (дiтей) вiком до 18 рокiв (такi особи можуть бути призванi на вiйськову службу у разi їх згоди i тiльки за мiсцем проживання);

жiнки та чоловiки, на утриманнi яких перебуває дитина-iнвалiд пiдгрупи А вiком до 18 рокiв;

жiнки та чоловiки, на утриманнi яких перебуває повнолiтня дитина, яка є ОСОБА_6 чи II групи, до досягнення нею 23 рокiв;

усиновителi, опiкуни, пiклувальники, прийомнi батьки, батьки-вихователi, на утриманнi яких перебувають дiти-сироти або дiти, позбавленi батькiвського пiклування, вiком до 18 рокiв (такi особи можуть бути призванi на вiйськову службу у разi їх згоди i тiльки за мiсцем проживання);

зайнятi постiйним доглядом за особами, що його потребують, вiдповiдно до законодавства України, в разi вiдсутностi iнших осiб, якi можуть здiйснювати такий догляд;

народнi депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республiки Крим;

iншi вiйськовозобов`язанi або окремi категорiї громадян у передбачених законами випадках.

Призову на вiйськову службу пiд час мобiлiзацiї, на особливий перiод не пiдлягають також:

студенти, аспiранти та докторанти, якi навчаються на деннiй формi навчання.

В сукупному аналізі вищенаведених правових норм, колегія суддів дійшла до твердження, що призвавши позивача до військової служби під час мобілізації який є усиновителем дитини, позбавленої батьківського піклування, віком до 18 років, відповідач - Кіцманський ОРВК діяв всупереч закону; необгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для вчинення оскаржуваної дії.

В свою чергу ВЧ в НОМЕР_3 при призові до військової служби ОСОБА_1 було помилково ототожнено два поняття, а саме : військовослужбовець та військовозобовязаний. Так як на момент призову позивач являвся військовозобов`язаним, тому на нього поширювались норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За таких обставин позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації у січні 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повній мірі належно надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Кіцманського об`єднаного районного військового комісаріату залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 ,254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.