Справа № 702/1061/15-а
Суддя: Ротаєнко Д. С.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/1061/15-а
Провадження №2-а/702/68/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Лукашівська сільська рада в особі сільського голови с.Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області в особі сільського голови с.Лукашівка про зобов»язання вчинити дію, визнання дії/бездіяльності незаконною,

в с т а н о в и в :

Позивач 30.07.2015 року звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про зобов»язання вчинити дію, визнання дії/бездіяльності незаконною. Підставою для звернення вважає те, що з метою отримання у відділі земельних ресурсів Монастирищенської РДА Черкаської області свідоцтва про право власності на землю відведену йому під будівництво по вул.Набережній,23, в с.Лукашівці Монастирищенського району Черкаської області, з наступним узаконенням зведених будівель у 1995 році, 18.06.2015 року, він звернувся із відповідною заявою до Лукашівської сільської ради про отримання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,25 га, виділеної йому Рішенням виконавчого комітету Лукашівської сільської ради народних депутатів №27 від 19.10.1995 року. Станом на 16.07.2015 року суб»єкт владних повноважень не відреагувала на його звернення жодним чином, а тому він був змушений звернутись із скаргою. 27.07.2015 року на його адресу надійшов лист за підписом Лукашівського сільського голови. Із змісту листа вбачається той факт, що він не отримав дозвіл, зважаючи на суб»єктивні підстави і мотиви. За словами начальника відділу земельних ресурсів: «дозвіл на право приватизації земельної ділянки може мати довільний характер, а виданий може бути за рішенням виконавчого комітету сільської ради або сесії». Посилання сільського голови на те, що заяви відповідного зразка для отримання дозволу на приватизацію земельної ділянки сільська рада від відділу земельних ресурсів не отримувала, не може бути перешкодою для прийняття рішення. Крім того, це прямий обов»язок сільського голови: зателефонувати до керівника відповідного органу державної влади і отримати відповідь, у т.ч. про зразок заяви на приватизацію земельної ділянки. У цьому листі йому рекомендовано вирішити питання про зняття арешту на нерухомість (майно). На його переконання: накладений арешт на майно не перешкоджає його оформленню з метою отримання правовстановлюючих документів про право власності на цю нерухомість, зважаючи на зміст довідки від 29.04.2002 року. Отже, лист сільського голови від 21.07.2015 року став підставою до звернення до суду із адміністративним позовом. Просить зобов»язати суб»єкта владних повноважень Лукашівського сільського голову ОСОБА_2 видати дозвіл на право приватизації земельної ділянки, відведеної під будівництво за рішенням сесії або виконкому сільської ради та визнати дії/бездіяльність незаконними.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що після прийняття рішення сільською радою у 1995 році про виділення йому земельної ділянки, межі даної земельної ділянки у натурі не виставлялись. До заяви від 18.06.2015 року додатків не надавав. Вважає, що не повинен виконувати будь-які інші вимоги закону, так як земельна ділянка йому виділена в користування ще у 1995 році і вимагання від нього подання повторної заяви є незаконним.

У судовому засіданні відповідач - сільский голова села Лукашівка позов не визнала та пояснила, що на всі звернення позивача ними було надано обгрунтовані відповіді. Позивач не оформив право користування земельною ділянкою до 2015 року, а на даний час змінились вимоги законодаства і він зобов"язаний подати заяву, яка повинна містити вимоги, які містяться у ст.118 ЗК України, в тому числі і щодо цільового призначення земельної ділянки. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю або зобов"язати позивача надати належним чином оформлену заяву, яка має бути предметом розгляду сесії сільської ради, яка скликається раз у три місяці.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи із наступного:

-відповідно до п.б ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, і міських ради у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

- згідно ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об»єктів загального користуванн;

-відповідно до ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами;

- відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону;

- згідно ч.1 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками;

-згідно до ч.2 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них;

- відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року в редакції 1992 року, яка діяла на момент прийняття сільською радою рішення про виділення земельної ділянки позивачу у 1995 році "Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу";

- згідно ст. 22 цього ж Кодексу «Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється;

- позивач не надав суду доказів, що він звернувся в установленому законом порядку до землевпорядних організацій для оформлення права користування чи права власності на дану земельну ділянку відповідно цього законодавства, як і не звернувся після введення в дію ЗК України в ред.2001 року, відповідно до ст.125 ЗК України якого «Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, забороняється, тобто це право не набувається автоматично, а лише після його державної реєстрації;

-відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України, яка діє на даний час і час звернення позивача із заявою до сільської ради, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок; формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок; винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування; у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру; земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі; державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру; межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

-відповідно до п.в ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

-згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства);

- поскільки позивач не набув права користування земельною ділянко за законодавством, яке діяло на час прийняття рішення про виділення йому земельної ділянки (правильність саме такого тлумачення положення ЗК України в частині переходу права власності та користування, моменту його набуття свідчать : рішення Верховного Суду України від 18.02 2009 року реєстровий № 6821461, ухвала Верховного Суду України від 17.09.2008 року реєстровий № 6821461), спір підлагає вирішенню в порядку КАС України, з тексту заяви позивача від 18.06.2015 року (а.с.8) вбачається, що у даній заяві відсутні дані про місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення та не додано графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а тому суд вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12, 13 14, 15, 70, 71,158, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, Контитуцією України, ст.ст.12,38,40,78,79,79-1,80,81,118 Земельного кодексу України ( в ред.2001 року), ЗК України (в ред.1992 року), суд

п о с т а н о в и в :

У задовленні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради в особі сільського голови села Лукашівка Монастирищенського району Черкаської області про зобов»язання вчинити дію, визнання дії/бездіяльності незаконними, відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом 10 днів до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. С. Ротаєнко