Справа № 646/2247/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р.Справа № 646/2247/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2015р. по справі № 646/2247/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова в якому просив: визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії з 02.01.2014 року неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначити пенсію за віком як особі, яка працювала в районах Крайньої Півночі, нарахувати та виплатити з моменту виникнення права на пенсію, а саме з 02.01.2014 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2015р. адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за період з 02.01.2014 року по 18.08.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2015р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком з 19.08.2014 року як такому, що працював в районах Крайньої Півночі.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 19.08.2014 року призначити, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 як такому, що працював в районах Крайньої Півночі.

Відповідач, ,не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 20.08.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач в період 29.10.1981 року по 08.09.1984 року працював водієм в автотранспортній конторі в м.Надим Ямало-Ненецького автономного округу в районах Крайньої півночі.

Позивач, після досягнення 55-річного віку, 27.03.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з заявою щодо призначення пенсії як особі, яка працювала в умовах Крайньої Півночі.

Рішенням № 70 Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 26 червня 2014 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, як такому, що працював в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі, в зв'язку з тим, що зарахувати до пільгового стажу період перебування ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі неможливо, оскільки з 01.01.1992 року Законом України «Про пенсійне забезпечення» пільг під час обчислення стажу роботи не передбачено.

Вказане рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку.

В матеріалах справи міститься копія постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.09.2014 року, яка є такою що набрала законної сили, якою визнано неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком, як такому, що працював в районах Крайньої Півночі та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова вчинити дії по призначенню пенсії ОСОБА_2 із зарахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі у період з 29 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1984 року в полуторному розмірі.

На підставі даного судового рішення позивач звернувся до Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова із заявою щодо призначення пенсії з моменту настання пенсійного віку.

Листом Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 19.01.2015 року повідомлено,що пенсію за віком з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі призначено з моменту набрання законної сили судовим рішенням, а саме з 21.10.2014 року.

Позивач, не погодившись з таким висновком Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначило пенсію ОСОБА_2 всупереч вимогам Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Ямало-Ненецький автономний округ відповідно до «Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, що прирівняний до районів Крайньої Півночі, є округом на який розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року про пільги для осіб, що працювали в цих районах і місцевостях», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року та відноситься до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №530/п-28 від 16 грудня 1967 року період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року.

Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Відповідно до п.1 розділу першого Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної платні, Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (зокрема місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і суспільних підприємств, установ і організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Згідно ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою; обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. При нарахуванні пенсії позивачу має враховуватись і Тимчасова угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, оскільки чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не розглядались по суті вимоги, щодо зобов'язання вчинення дій за період з 02.01.2014 року по 18.08.2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2015р. по справі № 646/2247/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Перцова Т.С.