Справа № 803/1617/15
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа № 803/1617/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А. Я.,

при секретарі судового засідання Брудовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося в суд із позовом про застосування заходів реагування щодо державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (далі ТзОВ «Вог Рітейл»), що знаходиться за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною плановою перевіркою додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, виконання вимог приписів, постанов, розпоряджень органів ДСНС ТзОВ «Вог Рітейл», розташованого за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва встановлено, що АЗС ТзОВ «Вог Рітейл» функціонує з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоровю людей, які працюють та перебувають на автозаправці, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі. Тому позивач просить застосувати заходи реагування щодо державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи ТзОВ «Вог Рітейл», що знаходиться за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень.

Позивач в судове засідання 3 серпня 2015 року на розгляд справи не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. На адресу суду надійшло клопотання від 27 липня 2015 року за № 65/12/6141 про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що представник, який займається даною справою знаходиться у черговій відпустці. У звязку з неявкою в судове засідання представника позивача розгляд справи було відкладено на 13 серпня 2015 року.

В судове засідання 13 серпня 2015 року позивач повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи та не подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Однак, повторно подано клопотання від 10 серпня 2015 року за № 65/12/6444 про відкладення розгляду справи у звязку із перебування уповноваженого представника позивача у відпустці.

Клопотання позивача від 10 серпня 2015 року за № 65/12/6444 про відкладення розгляду справи судом не задоволено, оскільки про час і місце розгляду справи позивач був завчасно повідомлений належним чином (6 серпня 2015 року), надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Неявка позивача в судове засідання без поважних причин, заявлення потворних клопотань про відкладення розгляду справи, суд розцінює як зумисне затягування судового процесу, що в даному випадку є порушення приписів статей 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно обовязку сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 21 липня 2015 року № 1207/1 предявленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що наявність позитивних висновків протипожежного стану АЗК, наявність зареєстрованої ГУ ДСНС у м. Києві Декларації № 518 відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки свідчать про дотримання правил пожежної безпеки на АЗК за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва та спростовують порушення викладені в акті перевірки від 26 червня 2015 року № 103. Просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без його участі.

У відповідності до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 січня 2015 року № 317- р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам дозвіл на проведення протягом квітня червня 2015 року планових перевірок стану дотримання пожежної та техногенної безпеки, зокрема, на підприємствах, в установах та організаціях, у власності і користуванні яких перебувають обєкти підвищеної небезпеки.

На підставі наказу від 20 травня 2015 року № 12 «Про здійснення планових перевірок», посвідчення на проведення перевірки від 8 червня 2015 року № 125 в період з 23 червня 2015 року по 26 червня 2015 року Голосіївським районним управління ГУ ДСНС у м. Києві проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб АЗК ТзОВ «Вог Рітейл» за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва.

За наслідками перевірки складено акт від 26 червня 2015 року № 103, яким встановлено ряд порушень вимог законодавства: 1) складські приміщення не відділені протипожежними перешкодами (дверима) відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва» (вимагається не менше Е130); 2) електрощити, групові електрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння; 3) допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами; 4) приміщення категорії В площею понад 20 кв. м., складські приміщення з наявністю легкозаймистих речовин та горючих речовин незалежно від площі, не обладнані автоматичними установками пожежогасіння; 5) у будинку ІІІа ступеня вогнестійкості (операторська) не надані акти проведення вогнезахисного обробляння незахищених металевих конструкцій незалежно від їх фактичної межі вогнестійкості; 6) зовнішнє пожежогасіння АЗС не передбачено від водойми (пожежного резервуара місткістю не менше ніж 200 м. куб.) або не менш ніж від двох пожежних гадрантів; 7) переносні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей достатній для її повного відчинення; 8) відстань від наземних резервуарів рідкого моторного палива до приміщень операторської менше 9 м; 9) майданчик для АЦ не огороджений по периметру бортиком висотою не менше як 0,2 м; 10) місця вїзду (виїзду) на майданчик для АЦ не об лаштовані похилими підвищеннями (пандусами) з ухилом не менше як 2 %; 11) на АЗС відсутня жорстка буксирна штанга довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі; 12) на обєкті підвищеної небезпеки відсутня автоматизована система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення; 13) для отримання працівниками відомостей про конкретні дії у надзвичайних ситуаціях з урахуванням особливостей виробничої діяльності відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту; 14) не надано розділ інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) у складі проектної документації обєктів будівництва.

При наданні правової оцінки спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Згідно із пунктами 1, 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною другою статті 68 цього Кодексу визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною другою статті 70 вказаного Кодексу визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно з Указом Президента України «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 16січня 2013 року № 20/2013 державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Тобто, підставами для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення відповідачем реальної загрози життю та здоровю людей у звязку з експлуатацією АЗС, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

На думку суду, вказане позивачем не доведено, зважаючи на наступне.

ТзОВ «Вог Рітейл» здійснює експлуатацію АЗС за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва на підставі договору оренди від 30 вересня 2013 року № 1, укладеного із ТзОВ «Вест ОСОБА_1».

Відповідність побудованої та введеної в експлуатацію АЗС за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам підтверджується сертифікатом відповідності від 26 квітня 2011 року КВ 000885. Тобто на момент введення в експлуатацію перевіреного обєкта він повністю відповідав вимогам законодавства у сфері протипожежної і техногенної безпеки.

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що встановлені обставини спростовують ряд порушень зазначених в акті від 26 червня 2015 року, зокрема ті, які стосуються будівництва обєкта.

Порушення, зазначене в аті під № 3 (допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами) було усунуто відповідачем в ході проведення перевірки.

Що стосується не обладнання АЗК системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій (пункт 12 акту), то згідно наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 3 серпня 2011 року № 793 та Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 15 травня 2006 року № 288 з переліку обєктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій виключені автозаправні станції.

Дотримання при експлуатації АЗС за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва норм пожежної безпеки підтверджується експертними висновками протипожежного стану обєкту від 21 січня 2014 року № 04/210/01/2014 р. та від 10 липня 2014 року № 28/11/07/4-Е, які є позитивними, а також Декларацією № 518 відповідності матеріально-технічної бази субєкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Отже, порушення зазначені в акті від 26 червня 2015 року № 103 є спростованими відповідними доказами, усунутими під час проведення перевірки, або ґрунтуються на нормативних актах, які втратили чинність. Суть вказаних порушень не є такою, що загрожує життю та здоровю людей, а отже, не потребує зупинення діяльності перевіреного обєкта. Крім того, обєкт планувався та будувався з дотриманням вимог безпеки для такого виду обєктів, що засвідчується сертифікатом відповідності КВ 000885.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує наступне.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Частиною першою статті 69 Кодексу встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови: з питань пожежної безпеки у разі: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частинами восьмою, девятою статті 7 цього Закону встановлено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) або його заступником.

Тобто, при виявленні порушення уповноваженим органом повинен виноситься припис чи інший документ, який підлягає у виконанню у встановлені строки.

Статтею 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що у разі невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд зазначає, що при застосуванні санкцій до субєкта господарювання повинен враховуватися принцип пропорційності виявлених порушень і покарання.

Зупинення роботи певного обєкту є крайнім заходом покарання і повинен застосовуватися у виключних випадках, коли виявленні порушення дійсно становлять реальну загрожу життю і здоровю людей, чого в даному випадку немає.

Суд проаналізувавши виявленні та описані в акті перевірки порушення вважає, що вони є спростованими відповідними доказами, усунутими під час проведення перевірки, або ґрунтуються на нормативних актах, які втратили чинність, а тому підстав для зупинення діяльності АЗС немає.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів щодо підтвердження позовних вимог та обґрунтування вимог щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності АЗС за адресою: вулиця Столичне шосе, 96, у Голосіївському районі міста Києва.

Отже, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу цивільного захисту України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 18 серпня 2015 року.