Справа № 455/56/15-а,2-а/455/18/2015
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 876/2408/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Щерби С.Б.,

позивача- Ільківа І.Й.,

представника відповідача- Пинянської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області, третя особа - Комунальний заклад Старосамбірської районної ради "Старосамбірська центральна районна лікарня" про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області, третя особа - Комунальний заклад Старосамбірської районної ради "Старосамбірська центральна районна лікарня", в якому просив (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні стажу його роботи на посаді лікаря- дерматовенеролога Старосамбірської ЦРЛ в подвійному розмірі та зобов'язати відповідача зарахувати час його роботи на посаді лікаря дерматовенеролога Старосамбірської ЦРЛ з 21 жовтня 1982 до 31 грудня 2003 року в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при нарахуванні пенсії за віком з 05 січня 2015 року.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі щодо відмови у зарахуванні стажу роботи ОСОБА_1 на посаді лікаря- дерматовенеролога Комунального закладу Старосамбірської районної ради «Старосамбірська центральна районна лікарня», у подвійному розмірі. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 05 січня 2015 року, зарахувавши стаж його роботи на посаді лікаря- дерматовенеролога Комунального закладу Старосамбірської районної ради «Старосамбірська центральна районна лікарня» з 21 жовтня 1982 року до 31 грудня 2003 року у подвійному розмірі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що на позивача не поширюються пільги щодо обчислення стажу роботи, передбачені ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він з 1982 року працював лікарем- дерматовенерологом поліклініки Старосамбірської ЦРЛ, а не у відділені чи закладі охорони здоров'я; дерматовенерологічний кабінет як структтурний підрозділ визначений у штатному розписі Старосамбірської ЦРЛ тільки в 2014 році; позивач не лікував хворих на небезпечні інфекційні захворювання, а проводив профілактичні огляди. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача (апелянта) ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 21 жовтня 1982 року по даний час працює на посаді лікаря-дерматовенеролога у КЗ «Старосамбірська центральна районна лікарня» Старосамбірської міської ради, що підтверджується записами у трудовій книжці БТ-1 №3778721 та довідкою № 1700 від 05 грудня 2014 року, виданою КЗ «Старосамбірська центральна районна лікарня» Старосамбірської міської ради.

28 січня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності за його заявою від 05 лютого 2014 року відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ №682730, II група інвалідності загального захворювання, яке встановлено безтерміново.

У звязку з досягненням пенсійного віку, 05 січня 2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

02 жовтня 2014 року позивач звернувся в управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи на посаді лікаря-дерматовенеролога.

Листом № 4751/03-43 від 15 жовтня 2014 року заявника повідомлено про те, що підстав для зарахування у подвійному розмірі відповідного періоду роботи на посаді лікаря-дерматовенеролога немає, оскільки ОСОБА_1 здійснює лише профілактичний огляд інфекційних хворих у дерматовенерологічному кабінеті поліклінічного відділення, а тому пільги щодо обчислення стажу в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на нього не поширюються.

Задовольняючи позов, суд першої виходив з того, що період роботи позивача на посаді лікаря- дерматовенерола у КЗ «Старосамбірська центральна районна лікарня» Старосамбірської міської ради безпосередньо пов'язаний з лікуванням хворих на інфекційні захворювання, а тому відноситься до праці у кабінетах інфекційних захворювань та має бути врахований при пільговому обчисленні страхового стажу.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ч.1 ст.60 вказаного Закону робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Ст.7 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров'я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров'я, заснованих у встановленому порядку на приватній власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до розділу 2 «Охорона здоров'я» зазначеного переліку, право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я, зокрема, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) які працюють в закладах та установах охорони здоров'я, а саме в : лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно- поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно- курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідемслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями) та діагностичних центрах.

Спільним листом від 29 грудня 2005 року Міністерства охорони здоров'я України №10.01.09/2606, Міністерства праці та соціальної політики України №625/01/15-05/039-6 та Пенсійного фонду України №16918/02-20, надано роз'яснення щодо зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі час роботи у протитуберкульозних, психоневрологічних кабінетах, психоневрологічних відділеннях, а також у кабінетах інфекційних захворювань.

Відповідно до наказу МОЗ від 19 липня 1995 року №133 «Про затвердження Переліку особливо небезпечних інфекційних, паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» сифіліс, гонорея, трихофісія, мікроспорія, фавус відносяться до небезпечних інфекційних хвороб; короста та демодекоз до групи акарози, паразитних хвороб.

Згідно з Посадовою інструкцією лікаря- дерматовенеролога Старосамбірської райлікарні дерматовенерологічного кабінету, затвердженої головним лікарем району 03. травня 1989 року, інструкцією з охорони праці № 83 лікаря дерматовенерологічного кабінету Старосамбірської ЦРЛ, посадовою інструкцією лікаря- дерматовенеролога поліклінічного відділення КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ», затвердженої головним лікарем 02. липня 2013 року, Положенням про дерматовенерологічний кабінет поліклінічного відділення КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» такий здійснює надання невідкладної медичної допомоги дерматовенерологічним хворим, лікує таких хворих.

Довідкою Комунального закладу Старосамбірської районної ради «Старосамбірська центральна районна лікарня» № 234 від 16 лютого 2015 року підтверджується, що працюючи лікарем- дерматовенерологом з 21 жовтня 1982 року ОСОБА_1 здійснює прийом та лікування хворих на сифіліс, гонорею, трихофітію, мікроспорію, фавус, коросту, демодекоз, які відносяться до небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб, що підтверджується наявністю журналів, амбулаторних карток, історій хворіб та екстренних повідомлень.

Факт здійснення лікарем ОСОБА_1 лікування венеричних хвороб підтверджений також шляхом огляду в судовому засіданні судом першої інстанції Журналу обліку диспансерних хворих на сифіліс дерматовенерологічного кабінету з 1983 року.

Судом встановлено, що КЗ «Старосамбірська центральна районна лікарня» Старосамбірської міської ради належить до багатопрофільного закладу охорони здоров"я, до переліку лікарських спеціальностей якого відноситься також лікування інфекційних хвороб. Тому, позивач, працюючи на посаді лікаря- дерматовенеролога цієї лікарні, протягом робочого дня постійно контактував та працював з хворими на небезпечні інфекційні захворювання, тому його робота на вказаній посаді відноситься до категорії робіт, зайнятість на яких дає право на зарахування стажу у подвійному розмірі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що робота позивача на посаді лікаря- дерматовенеролога КЗ «Старосамбірська центральна районна лікарня» Старосамбірської міської ради прирівнюється до роботи в шкірно- венерологічних диспансерах, відділеннях, кабінетах, палатах, які працюють з хворими, а тому період роботи позивача з 21 жовтня 1982 року по 31 грудня 2003 року підлягає зараховуванню до стажу роботи в подвійному розмірі.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта щодо неможливості застосування до позивача пільги по обчисленню стажу у зв'язку із тим, що таий не працював у дерматовенерологічному відділенні або закладі, оскільки ч.1 ст.60 Закону «Про пенсійне забезпечення» встановлює право на ці пільги саме за роботу, яку виконує працівник закладу охорони здоров'я, і не ставить таке в залежність від найменувань штатної структури такого закладу.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року у справі № 455/56/15-а, 2-а/455/18/2015 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2015 року.