Справа № 804/6327/15
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 р. Справа № 804/6327/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано - Франківський арматурний завод», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо технологічної комплектації «Спецпромтехніка» про вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що своїми діями по включенню до акту опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 у податкову заставу будівель та споруд бази матеріально технічного забезпечення та безпосередньо самим актом опису майна №13/31028932 від 24.02.2015 порушено права позивача іпотекодержателя майна, яке передане у податкову заставу.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що третя особа 1 ТОВ «Івано - Франківський арматурний завод» перебуває на податковому обліку в ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська, яке станом на 04.06.2015 має податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 919924, 68 грн. Так як майно третьої особи 1 перебувало у податковій заставі податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «Івано - Франківський арматурний завод» №13/31028932 від 24.02.2015. Відповідач також у своїх запереченнях зазначив, що станом на 04.06.2015 майно ТОВ «Івано - Франківський арматурний завод» описане та не використане як джерело погашення податкового боргу. У зв'язку з наведеним просив у задоволенні позову відмовити.
Треті особи ТОВ «Івано - Франківський арматурний завод» та ТОВ «Управління виробничо технологічної комплектації «Спецпромтехніка» у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.03.2012 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо-технологічної комплектації «Спецпромтехніка» був укладений Договір кредитної лінії № 69 зі всіма змінами та доповненнями (надалі Кредитний договір № 69), згідно умов якого позивач відкрив третій особі 2 відновлювальну кредитну лінію до 21.03.2013 включно та надав кредитні кошти у розмірі 200000000 доларів США (два мільйони доларів США 00 центів) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% (шістнадцять процентів) річних за користування кредитом в доларах США та в євро, а також у розмірі 24% (двадцять чотири проценти) річних за користування кредитом в національній валюті України -гривні.
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №69, 26.03.2012 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківський арматурний завод» укладено договір іпотеки №69/1 (далі - Договір іпотеки №69/1) та передано в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди бази матеріально-технічного забезпечення, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163.
26.03.2012 на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат», у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, накладена заборона відчуження зазначеного нерухомого майна та внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1238883 (витяг міститься в матеріалах справи).
30.03.2012 відомості про обтяження нерухомого майна іпотекою зареєстровані в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 12340545.
Проте, третя особа-2 свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 3411436,24 доларів США.
Позивачу стало відомо, що 24.02.2015 податковим керуючим ОСОБА_2 складено акт опису майна №13/31028932 відповідно до якого проведено опис у податкову заставу будівель та споруд бази матеріально-технічного забезпечення, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 163, та 27.02.2015 відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була зареєстрована податкова застава цього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 8885713.
23.03.2015 позивач звернувся до відповідача з листом вих. №3380/25.2/2-05, згідно з яким просив вчинити дії по припиненню обтяження і виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про податкову заставу предмету іпотеки з огляду на положення п.87.3 ст. 87 Податкового кодексу України.
28.04.2015 позивачем було отримано лист відповідача від 08.04.2015 за вих. №9509/10/04-61-25-18, згідно з яким 25.03.2015 всі матеріали по справі третьої особи-1 вилучені Управлінням власної безпеки ГУ ДФС України. Питання стосовно припинення обтяження па об'єкт нерухомого майна буде вирішено після повернення матеріалів, про що позивач буде повідомлений додатково.
З огляду на викладені обставини суд зазначає наступне.
Податкова застава спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України, проте, відповідно до пп. 87.3.1 п. 87.3, ст. 87 Податкового кодексу України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.
Згідно з пунктом 1.3 Іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання, а також відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмета іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобовязання чи умов іпотечного договору.
Крім того, згідно з частиною 6 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина 7 статті 33 Закону України «Про іпотеку»).
Таким чином, на момент складення акту опису майна, зазначене майно вже перебувало під обтяженням відповідно до Договору іпотеки, а тому таке майно не могло бути передано у податкову заставу.
Згідно з пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем належним чином не доведено правомірність своїх дій та складення акту опису майна.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 71- 72, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до Державної податкової інспекції в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано - Франківський арматурний завод», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління виробничо технологічної комплектації «Спецпромтехніка» про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.
У порядку розподілу судових витрат присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» судовий збір у розмірі 73,08 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 13.07.2015 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3