Справа № 149/1157/15-а
Суддя: Тарнавський М. В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1157/15-а
Провадження № 2-а/149/26/15
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Тарнавського М. В.

при секретарі Коломієць В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмільника адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Управління Держземагенства у ОСОБА_2 районі Вінницької області про скасування рішення міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області до відповідача ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, відповідно до якого просить скасувати рішення Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Вінницької області за № 38 від 16 січня 2001 року в частині надання "гр. ОСОБА_1, проживаючому по 4-му пров. Фрунзе, №3 передати безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 1084 кв. м. для обслуговування житлового будинку по вул. Фрунзе, № 121 згідно договору дарування за № 61 від 22 січня 2001 року" як таке, що прийняте з порушенням закону, рішення 19 сесії 24 скликання від 21 жовтня 2004 року та визнати недійсним Державний акт серії ВН, за № 0944 виданий 28 березня 2001 року, посилаючись на те, що про дане рішення йому стало відомо тільки 20 березня 2015 року та воно значно порушує його права.

Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявлених позовних вимог не мають.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного:

У 2001 році ОСОБА_1, отримав Державний акт серії ВН №0944 від 28 березня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Вінницької області № 38 від 16 лютого 2001 року в частині

«- гр.. ОСОБА_1, прож. по 4-му пров. Фрунзе №3, передати безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 1084 кв.м для обслуговування житлового будинку по вул. Фрунзе №121 згідно договору дарування житлового будинку по вул. Фрунзе №121 згідно договору дарування за № 61 від 22 січня 2001 року».

У Державному акті на право приватної власності серії ВН №0944 від 28 березня 2001 року, виданому у відповідності до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Вінницької області № 38 від 16 лютого 2001 року містяться інші відомості, а саме :

- площа земельної ділянки, яка передається у приватну власність 0,1086 га, що відмінне від площі, зазначеної у рішенні виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 38 від 16 лютого 2001 року 0,1084 га;

- цільове використання землі зазначено «для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства», хоча в рішенні зазначалося лише «для обслуговування житлового будинку».

Відповідно до ст..67 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, що діяв на момент винесення цього рішення, виходячи із вимог пп. п. 1 ст. 121 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (чинного на даний час) громадяни України мають право на безоплатну передачу із земель державної та комунальної власності земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розмір яких у містах не повинен перевищувати 0,1 га.

Державний акт серії ВН, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0944, виданий на площу 0,1086 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, натомість у рішенні виконавчого комітету № 38 від 16 лютого 2001 року на основі якого було видано зазначений державний акт зазначена площа земельної ділянки 0,1084 га та цільове призначення лише для обслуговування житлового будинку.

Внесення відомостей про кожну земельну ділянку, цільове використання якої відмінне від іншої, потребує у відповідності до п. 4 ст. 116 Земельного кодексу України виокремлення в іншому акті або відповідному реєстраційному документі. Таких зареєстрованих у Державному реєстрі рухомого та нерухомого майна відомостей не міститься.

29червня 2004 позивачу було подаровано 2/5 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вул. Фрунзе, № 121 у м. Хмільнику Вінницької області, де рішенням 19 сесії ОСОБА_2 міської ради 24 скликання від 21 жовтня 2004 року йому передано земельну ділянку площею 0,0724 га для ведення садівництва, про що внесено відповідні зміни до Державного акта серії ВН, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ВН №0944, проте такі відомості не посвідчені жодними підписами чи печаткам уповноважених посадових осіб, що дає підстави вважати вищезгаданий акт недійсним.

Зміни із врахуванням вищезазначеного рішення було внесено до уже існуючого Державного акта серії ВН №0944 від 28 березня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю шляхом внесення відповідного креслення без будь якого засвідчення уповноваженими органами.

Прокурор Хмільницької міжрайпрокуратури вніс відповідне подання «Про усунення порушень земельного законодавства та скасування незаконних рішень». Проте, відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради Вінницької області від 14 квітня 2014 року № 1652, прийнятого на виконання подання прокурора Хмільницької міжрайпрокуратури, було зазначено, що подання ОСОБА_2 міжрайпрокурора задовольнили частково, зупинивши виконання рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 16 лютого 2001 року № 38, виклавши його в наступній редакці:

« - ОСОБА_1, прож. по ІНФОРМАЦІЯ_1 передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м для обслуговування житлового будинку та 86 кв.м для ведення особистого селянського господарства на земельній ділянці по вул. Фрунзе 121 згідно договору дарування за № 61 від 22 січня 2001 року».

Таким чином було зупинено виконання рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 16 лютого 2001 року № 38 в частині розділу «З питань приватної власності на землю», що стосується питання його приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законам України.

Згідно із ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За положенням глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Державні акти на право власності на земельні ділянки (на час виникнення спірних правовідносин) визнавалися документами що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільно-правових угод. У спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсним можуть визнаватися як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсним тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. (Правова позиція висловлена ВСУ в постанові від 4 червня 2014 року (справа №6-46цс14).

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України п. 3 ч. 2, ст. ст. 2, 4, 17, 18, 47, 49, 50, 53, 71, 158, 160, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Управління Держземагенства у ОСОБА_2 районі Вінницької області про скасування рішення міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Вінницької області № 38 від 16 січня 2001 року в частині надання «гр..ОСОБА_1, прож. по 4-му пров. Фрунзе № 3 передати безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 1084 кв. м для обслуговування житлового будинку по вул. Фрунзе № 121 згідно договору дарування за № 61 від 22 січня 2001 року» як таке, що прийняте з порушенням закону.

Визнати недійсним рішення 19 сесії 24 скликання від 21 жовтня 2004 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій, заяв фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності з питань землекористування» в частині

- «Передати безкоштовно в приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, ведення садівництва, за рахунок земель громадської та житлової забудови в межах визначених ст. 121 ЗК України та відповідно до вимог ст. 116 ЗК України: "ОСОБА_1 власнику будинковолодіння по вул. Фрунзе, 121 площею 724,0 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (попереднє рішення 18 сесії міської ради 24 скликання від 05 серпня 2004 року)".

Визнати недійсним Державний акт серії ВН, виданий 28 березня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ВН № 0944 та відповідний запис.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий суддя М. В. Тарнавський