Справа № 753/6921/15-а
Суддя: Лужецька О. Р.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6921/15-а
провадження № 2-а/753/171/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецькій О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_2 до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, інспектора СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітана міліції Ручко Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що інспектором СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітаном міліції Ручко Вячеславом Вікторовичем було неправомірно складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 518815 відносно позивача за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. У спірному протоколі вказується, що 28.03.2015 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, 17 водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Ніссан Мікра», н/з НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки проїздних напрямів, чим порушив вимоги 33.4.1 та 34.1.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначає, що зі складеним протоколом серії ПС1 № 518815 та постановою не згоден, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним та необґрунтованим. Вказав, що керуючи своїм автомобілем 28.03.2015 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві він зупинився на АЗС «КЛО», після цього до нього підійшов інспектор Ручко В.В. та заявив, що він здійснив поворот в місці, де це заборонено відповідним знаком та просив надати документи. Оскільки ОСОБА_2 відмовся надати документи інспектор зауважив, що особисто вирішує, хто є правопорушником і пригрожував складенням протоколу про адміністративне правопорушення. Після передання водійських документів інспектору, позивач просив внести до протоколу показання свідків та фото, відеоматеріали, на що йому було відмовлено. 04.04.2015 року він отримав спірну постанову та, оскаржуючи дії інспектора Ручка В.В. звернувся до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Інспектор СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітана міліції Ручко Вячеслав Вікторович, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини його неявки невідомі. До суду будь-яких письмових заперечень не надіслав.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч.4 ст.128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ПС1 № 518815, складену інспектором СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітаном міліції Ручко Вячеславом Вікторовичем 28 березня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно даної постанови, 28.03.2015 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, 17 водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Ніссан Мікра», н/з НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки проїзних напрямів, чим порушив вимоги 33.4.1 та 34.1.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, докази в даному випадку є взаємовиключними і лише на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з п. 33.4.1 та 34.1.3. ПДР відповідним дорожнім знаком встановлено лише рух прямо; лінії горизонтальної розмітки мають білий колір; дану лінію забороняється перетинати, вона поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 190752 позивачу були роз'яснені його права передбаченні, у тому числі й ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис в протоколі. Крім того, ОСОБА_2 надано пояснення, що зазначене правопорушення не здійснював; на його вимогу капіта Ручко В.В. надати докази правопорушення, зокрема, відеозапис, отримав відмову; має свідка ОСОБА_5, яка надала пояснення на окремому аркуші.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав свій обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надіслав.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем, ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, пункт 1 статті 247 КУпАП передбачає закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копії постанови та протоколу не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 6, 17, 18, 19, 100, 104, 122,128 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, інспектора СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітана міліції Ручко Вячеслава Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити повністю.

Визнати дії капітана міліції, інспектора полку СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва Ручко ОСОБА_6щодо винесення постанови серії ПС1 № 518815 від 28 березня 2015 року протипраними.

Скасувати постанову серії ПС1 № 518815 від 28 березня 2015 року, винесену інспектором СОМ ДТП ВДАІ Дарницького району м. Києва капітаном міліції Ручко Вячеславом Вікторовичем відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73, 08 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА