Справа № 701/894/15-а
Суддя: Маренюк В. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р. С. З. № 106
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

06 серпня 2015 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністартивним позовом ОСОБА_2 до Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №15 від 24 січня 2008 року «Про надання дозволу на іпотеку житлового будинку»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідачів із позовом про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №15 від 24 січня 2008 року «Про надання дозволу на іпотеку житлового будинку».

На підставу своїх вимог спирається на те, що в січня 2008 року ОСОБА_3 звернувся до виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області із заявою про надання дозволу на прийняття рішення в робочому порядку щодо надання дозволу на укладення договору іпотеки.

24 січня 2008 року виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області прийнято рішення про надання дозволу на іпотеку житлового будинку, що знаходиться по вул. Суворова, 18, в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області.

Оскаржуваним рішенням №15 від 24.01.2008 року органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області дозволено нотаріальній конторі оформити договір іпотеки житлового будинку, що знаходиться по вул. Суворова, 18, в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, який належить позивача батьку на праві приватної власності. Позивач таке рішення вважає, що порушує законні права неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які мали право користування предметом іпотеки і не мали права на користування іншим житлом.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 року №1228 «Питання організації виконання законодавства щодо опіки, піклування над дітьми - сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування», що діяла на час прийняття оспорюваного рішення, передбачено, що опікун, піклувальник для отримання згоди про відчуження житла подає органові опіки та піклування заяву, а також копії рішення про встановлення опіки, піклування, паспорта опікуна, піклувальника, свідоцтва про народження дитини, документа про право власності на житло або право користування яким має дитина, технічного паспорта на житло, виписки з державного реєстру нерухомості, письмову згоду дитини, яка досягла семирічного віку, на відчуження житла та копії документів, що підтверджують наявність житла у дитини після його відчуження (договору купівлі, договору дарування або заяву власників, які купують житло у дитини, про те, що вони продають належне їм житло особисто дитині, до якої додають копії паспортів, документа про право власності, технічного паспорта на житло, виписки з державного реєстру нерухомості). Копії зазначених документів обов'язково подаються разом з їх оригіналами. У разі відсутності оригіналів документів подаються їх нотаріально засвідчені копії. Згода на відчуження житла, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається одночасно з нотаріальним оформленням його продажу та купівлі для дитини рівноцінного житла.

Повний пакет документів ОСОБА_3 надано не було, відповідачем не враховано, що неповнолітні на той час позивач та його брат мали право користування будинком, що став предметом іпотеки та не були забезпечені іншим житлом. Крім того, інтереси неповнолітнього брата позивача ОСОБА_4, взагалі не були враховані.

Доказом проживання та реєстрації позивача у будинку, що став предметом іпотеки, є будинкова книга, яка містить запис про зняття з реєстрації позивача лише в 26.08.2010 року та довідка №645 від 25.09.2014 року. На час укладення договору іпотеки, позивач, маючи 14 років, проживав спільно із своїм батьком - ОСОБА_3, який зареєстрований та проживає разом з матір'ю позивача в даному будинку, починаючи з 16.09.1998 року.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-111 визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет із метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

При розгляді заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення договору іпотеки, як ввжає позивач відповідачем використано не всі, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 року №1228 документи, крім того, інформація, зазначена в таких документах відповідачем перевірена не була, не перевірено майновий стан батьків позивача, відомості щодо заробітної плати, умови проживання (обстеження житлово - побутових умов сім'ї ОСОБА_3 взагалі не проводилось), мету кредиту, порядок повернення кредиту тощо.

На укладення іпотечного договору була отримана згода органів опіки та піклування згідно рішення виконкому Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №15 від 24.01.2008 року, яке позивач вважає протиправним, оскільки на момент його прийняття воно цілком суперечило інтересам неповнолітніх дітей, оскільки вони не були забезпечені іншим житлом, крім заставленого, тобто відповідачем не було враховано, що у разі задоволення вимог банку за рахунок заставленого майна діти залишаться без житла, що і відбулося.

Оспорюване рішення на думку позивача суперечить ст. ст. 15, 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 12 Закону «Про основи соціального захисту безпритульних громадян і безпритульних дітей», п.6.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88, зареєстрованому в Мінюсті України 17.06.1999 року за № 387/3680; ст. 177 СК України, ст. 203 ЦК України. Зазначені норми впроваджені Державою задля забезпечення прав неповнолітніх дітей на житло, для чого органи місцевого самоврядування в особі органів опіки та піклування зобов'язані перевіряти в межах своїх повноважень заяви батьків щодо розпорядження, відчуження нерухомого майна. При цьому вони не зобов'язані давати дозвіл на таке розпорядження, відчуження усім, хто попросить, а задля забезпечення прав дітей повинні ретельно перевіряти і умови життя сім'ї, і наявність ризиків втратити житло, і майновий стан, і характеристики, і умови кредиту, його необхідність тощо. При цьому орган опіки та піклування повинен бути впевненим у достовірності наданих заявниками відомостей. Такого при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано не було. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 103 КАС України Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Про існування оскаржуваного рішення виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №15 від 24.01.2008 року «Про надання дозволу на іпотеку житлового будинку» йому стало відомо 02.02.2015 року під час дослідження доказів по цивільній справі №701/1305/14-ц, яка розглядалась Маньківським районним судом Черкаської області. Враховуючи зазначене, строк позовної давності вважає позивач починається саме з цієї дати. З огляду на що, встановлений законом шестимісячний строк є дотриманим, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов поданий відповідно до вимог викладених в ст. ст. 105, 106 КАС України, справа підсудна суду, підстав для закриття справи і залишення її без розгляду не має, справа підлягає розгляду в попередньому судовому засіданні.

Керуючись ст. 107 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження по справі № 701/894/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області №15 від 24 січня 2008 року «Про надання дозволу на іпотеку житлового будинку» і призначити її до попереднього судового розгляду на 13 серпня 2015 року на 11 год. 00 хв., в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.

Представнику Дзензелівської сільської ради подати до 13 серпня 2015 року письмові заперечення проти адміністративного позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Маренюк