Справа № 333/8983/14-а (2-а/333/218/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № 333/8983/14-а (2-а/333/218/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2014р. у справі №333/8983/14-а (2-а/333/218/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя

про визнання неправомірними дій,

встановив:

Заявлено позов про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя (далі - відповідач, орган Пенсійного фонду) щодо не включення в розрахунок пенсії позивача середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, починаючи з 18.01.2011 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та керуючись частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка була чинна на момент призначення пенсії) з урахуванням 87 відсотків від суми заробітної плати з моменту переходу на пенсію призначену ОСОБА_1 як державному службовцю.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначалось, що позивач вийшла на пенсію державного службовця 18 січня 2011 року з посади завідувачої сектором масово-роз'яснювальної роботи та звернень громадян. Для призначення пенсії позивачем подано до Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя довідку про складові заробітної плати за останні 24 місяці роботи. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку на той час складав 87%. При призначені пенсії державного службовця відповідачем не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого сума пенсії була зменшена відповідачем на 19556,33 гривень, що призвело до недоврахування суми пенсії у розмірі 283,57 гривень (19556,33 / 60 х 87 %). Позивач вважає дії органу Пенсійного фонду протиправними та такими, що порушують її право на більший розмір пенсії, що передбачено ст.37 Закону України «Про державну службу».

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково; визнано неправомірними дії відповідача щодо не врахування до заробітної плати для призначення пенсії державного службовця позивачу середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 01.11.2014 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №132 від 13.10.2014 року, та загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку на момент призначення пенсії - 87%. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що судове рішення прийнято з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На думку відповідача, судом невірно визначено поняття «інші надбавки». Апелянт наводить норми постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865. Наполягає на тому, що пенсія позивачу була призначена у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя. З 18.01.2011року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% суми її заробітної плати. При обрахунку розміру пенсії державного службовця у заробітку позивача відповідачем не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2014 року позивач звернулась до Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.11).

До заяви позивачем додано довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №132 від 13.10.2014 року, за даними якої за період з січня 2006 року по грудень 2010 року позивач за час роботи отримувала інші виплати, до яких віднесені, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові питання, індексація заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.12).

Листом управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 30.10.2014 року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку, мотивуючи тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Такі види виплат, як матеріальна допомога, індексація грошових доходів та компенсація за невикористану відпустку не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не можуть враховуватися для обчислення пенсії (а.с.9-11).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За приписами ч.1 ст.1Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. При цьому за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з: посадових окладів; премій; доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислення пенсій всіх видів оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір загальнообов'язкове пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове держане пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподаткованого доходу, сукупного оподаткованого доходу, з яких справляється страхові внески до соціальних фондів, що діяло на день одержання заробітку. Так, відповідно до ст.41 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також компенсація за невикористану відпустку входять до складу заробітної плати, тобто мають враховуватись при розрахунку пенсії.

Колегія суддів вважає, що висновки суду підтверджуються матеріалами справи та відповідають нормам матеріального права, тобто рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2014р. у справі №333/8983/14-а (2-а/333/218/14) залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2014р. у справі №333/8983/14-а (2-а/333/218/14) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна