Справа № 810/3531/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

14 серпня 2015 року №810/3531/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., при секретарі судового засідання Луценко К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівської державної нотаріальної контори , треті особи - ОСОБА_2 управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Реєстраційна службу Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання дій неправомірними та скасування записів,

за участю представників сторін

позивача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 12.08.2015;

відповідача - не з'явився;

третьої особи ГУ СБУ у м. Києві та Київській області - не з'явився;

третьої особи РС Обухівського МРУЮ Київської області - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Обухівської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати протиправними дії Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно в особі Обухівської районної державної нотаріальної контори та скасувати реєстраційні записи, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме:

- реєстраційний запис про обтяження у формі арешту нерухомого майна, який було внесено 06.06.2012 та зареєстровано за номером обтяження № 12585531, об'єкт обтяження: земельна ділянка на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :06:005:0047;

- реєстраційний запис про обтяження у формі арешту нерухомого майна, який було внесено 02.06.2012 та зареєстровано за номером обтяження № 12575644, об'єкт обтяження: земельна ділянка на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :06:004:0064;

- реєстраційний запис про обтяження у формі арешту нерухомого майна, який було внесено 02.06.2012 та зареєстровано за номером обтяження № 12575647, об'єкт обтяження: земельна ділянка на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :06:004:0073.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду від 13.08.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області та Реєстраційну службу Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить заборонити державному реєстратору речових прав на нерухоме майно здійснювати перенесення відомостей про арешт нерухомого майна від 06.06.2012 за номером обтяження №12585531, від 02.06.2012 за номером обтяження № 12575644, від 02.06.2012 за номером обтяження № 12575647 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або іншого державного реєстру.

Вказане клопотання позивач обґрунтовує тим, що у випадку перенесення державним реєстратором відомостей про арешт нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостям про арешт майна позивача буде присвоєно новий реєстраційний номер обтяження, що спричинить неможливість виконання рішення суду про скасування (виключення) записів, яким присвоєно реєстраційні номери обтяжень №12585531, №12575644, №12575643 та спричинить докладання позивачем значних зусиль для відновлення свого права на вільне розпорядження належного йому на праві приватної власності майна.

Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 3 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого клопотання суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси ( ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Отже, згідно з наведеними приписами підставами для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову є висновок суду про :

- наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи перед судом необхідність вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, зазначає, що позивач є власником земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери: :06:005:0047, :06:004:0064, :06:004:0073, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №666788 від 15.08.2006.

Суд зазначає, що з 01.01.2013 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010 №1878-VI, яким Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) викладено в новій редакції.

Відповідно п.1 ст. 1 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підтвердженням державної реєстрації права власності на земельну ділянку є свідоцтво про право власності або витяг з Єдиного державного реєстру, разом з тим пунктом 4 статті 3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції чинній на 01.01.2013) (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Державна реєстрація земельних ділянок, будучи складовою частиною державного земельного кадастру, згідно частини 2 статті 202 ЗК України, складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» N 174 від 02.07.2003, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962, що діяв до набрання законної сили Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2012 №409, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2012 за N1244/21556, затверджений Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель (далі Тимчасовий порядок в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також затверджено форму книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі у складі наступних розділів: розділ 1 - Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб; розділ 2 - Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку юридичних осіб; розділ 3 - Записи державної реєстрації державних актів на право постійного користування земельною ділянкою; розділ 4 - Записи державної реєстрації договорів оренди землі.

Відповідно до п. 1.2 Розділу 1 Тимчасового порядку Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою Автоматизованої Системи ДЗК.

Згідно з п. 1.2 Розділу 1 Тимчасового порядку Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації (п. 1.2. Розділу 1 Тимчасового порядку).

Відповідно до п. 4.2 розділу 4 Тимчасового порядку державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Положеннями п. 4.3 розділу 4 Тимчасового порядку передбачено, що у книзі реєстрації реєструються:

- державні акти на право власності на земельну ділянку;

- державні акти на право постійного користування земельною ділянкою;

- договори оренди землі.

Згідно з п. 4.5 розділу 4 Тимчасового порядку державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Разом з тим суд зазначає, що в державний акт на право власності на земельну ділянку, що наданий позивачем, містить відмітку про реєстрацію даного акта в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Обухівського районного відділу земельних ресурсів за №1140, однак відсутня відмітка структурного підрозділу Центру ДЗК (реєстратора державного реєстру земель) про внесення відповідних відомостей до бази даних автоматизованої системи ДЗК, тому суд приходить до висновку, що вказане право власності, відповідно до держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №666788 від 15.08.2006, не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Таким чином матеріали справи не містять належних доказів того, що позивач є власником земельної ділянки, адже право власності виникає з моменту його реєстрації у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову є передчасним, оскільки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно можуть бути перенесені відомості лише про зареєстроване право власності, однак доказів реєстрації такого права щодо земельних ділянок, зазначених у державному акті серії ЯД №666788 від 15.08.2006 матеріали справи не містять.

Отже в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись статтями 117, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кушнова А.О.