Справа № 22-а-39187/08
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

"04" лютого 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретаріО.Г. Хрімлі, Н.М. Літвіної, Я.Б. Глущенко, Л.В. Архіповій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2008 року по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Енергогенеруюча компанія «Дартеплоцентраль»до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Закрите акціонерне товариство «Енергогенеруюча компанія «Дартеплоцентраль»звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2008 року позов задоволений.

Визнано нечинними та скасувано податкові повідомлення-рішення від 25.09.2007 року № /0, від 17.12.2007 року № /1, від 12.03.2008 року № /2, від 13.05.2008 року № /3.

Визнано нечинними та скасувано податкові повідомлення-рішення від 25.09.2007 року №/0, від 17.12.2007 року № /1, від 12.03.2008 року № /2, від 13.05.2008 року № /3.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Спеціалізована державна податкова інспекція у м. Києві по роботі з великими платниками податків звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, яким дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Києві по роботі з великими платниками податків, проведено виїзну перевірку Закритого акціонерного товариства «Енергогенеруюча компанія «Укр-Кан Пауер»(назва змінена на підставі рішення загальних зборів акціонерів товариства від 14.11.2007 року) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року.

За результатами перевірки відповідачем складений акт від 11.09.2007 року № 777/41-10/21661022, відповідно до якого позивачем порушено вимоги п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- у II кварталі 2006 року безпідставно занижено суму валових доходів на 5 719 434,61 грн., що призвело до заниження об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 5 719 434,61 грн. А саме, на початок перевіряємого періоду - квітень 2006 року, заборгованість покупців теплової енергії (населення, бюджетні організації, інші організації) склала 131286348,85 грн., що відображено по Дт рахунку 36.1 - сальдо на початок періоду. На протязі звітного періоду - квітень 2006 року: споживачами було отримано теплової енергії на суму 14151078,06грн., про що робиться висновок з Дт рахунку 36.1 - обороти за період; споживачами теплової енергії було перераховано на розрахунковий рахунок ЗАТ «ЕК «Укр-Кан Пауер»грошові кошти в розмірі 24 581 636,57 грн., про що робиться висновок з Кт рахунку 36.1 - обороти за період; заборгованість споживачів теплової енергії на кінець квітня 2006 року склала 120 855 790,34 грн., про що робиться висновок з Дт рахунку 36.1 - сальдо на кінець періоду. Заборгованість покупців теплової енергії (інші організації, до яких не застосовується п.п. 11.11, ст. 11 Закону №168) склала 14 546 427,92 грн., про що робиться висновок з Дт рахунку 36.1 - сальдо на початок періоду. На протязі звітного періоду - квітень 2006 року: споживачами теплової енергії (інші організації) було отримано теплової енергії на суму 7 722 423,69 грн., про що робиться висновок з Дт рахунку 36.1 - обороти за період; споживачами (інші організації) за отриману теплову енергію було перераховано на розрахунковий рахунок ЗАТ «Енергогенеруюча компанія «Укр-Кан Пауер»грошові кошти в сумі 11 580 516,68 грн., про що робиться висновок з Кт рахунку 36.1 - обороти за період; заборгованість споживачів (інші організації) за отриману теплову енергію на кінець квітня 2006 року склала 10 688 334,93 грн., про що робиться висновок з Дт рахунку 36.1 - сальдо на кінець періоду. В порушення вимог п.п. 3.1 ст. 3, п.п. 5.4.6 п. 5.4. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у перевіряємому періоді завищено суму валових витрат на 443769, 18грн. А саме, позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат витрати, пов'язані з придбанням матеріальних цінностей, які не використовуються в господарській діяльності Компанії на загальну суму 10690,70 грн. Також, занижено податок на додану вартість на суму 1 149 641,61 грн., в тому числі: за квітень 2006 року у розмірі 1144707,47 грн., за травень 2006 року у розмірі 295,68 грн., за червень 2006 року у розмірі 599,63 грн., за липень 2006 року 764,44 грн., за серпень 2006 року у розмірі 41,67грн., за вересень 2006 року у розмірі 16,25 грн., за жовтень 2006 року у розмірі 28,08 грн., за листопад 2006 року у розмірі 96,24 грн., за грудень 2006 року у розмірі 1910,15 грн., за січень 2007 року у розмірі 645,03 грн., за лютий 2007 року у розмірі 219,51 грн., за березень 2007 року у розмірі 317,46 грн.

Відповідно до п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше. Або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку. Або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що об'єкт оподаткування визначається на підставі первинних документів, які підтверджують факт настання вищезазначених подій, а не на підставі обороту по 36 рахунку бухгалтерського обліку. Відповідно до акту перевірки, факту неналежного відображення в податковому обліку позивача первинних документів, які підтверджують факти оплати проданих товарів (робіт, послуг) або факт продажу таких товарів (робіт, послуг) відповідачем виявлено не було.

Стосовно бухгалтерського обліку реалізації теплової енергії у квітні 2006 року, встановлено, що грошові кошти, отримані за теплову енергію були відображені по Кт 361 рахунку без зазначення аналітики, а пізніше, для створення аналітичного обліку по групам споживачів, була зроблена оборотна проводка: Дт 361 (розрахунки за теплову енергію) Кт 361 (групи споживачів). Таким чином, оборот по Дт рахунку 361 було штучно подвоєно, але це не вплинуло на достовірність податкового обліку позивача.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що сума у розмірі 5719434,61 грн., врахована СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП як валовий дохід помилково.

У разі, якщо у платника податку відбувається подвоєння даних бухгалтерського обліку, а у податковому обліку аналогічних змін не відбувається і такий податковий облік відповідає фактичному обсягу реалізації та фактично отриманим коштам, то таке подвоєння облікових даних бухгалтерського обліку не впливає на формування валового доходу або валових витрат такого платника податку.

Згідно з додатковою угодою № 9 від 01.02.2005 року до договору № 5/2 поставки вугілля від 17.06.2004 року сторонами внесені зміни до договору поставки вугілля від 17.06.2004 року. При цьому, сторони договору внесли зміни не лише до п. 6.5, а і у пункти 6.1 та 7.3 договору. Так, п. 6.1 Договору виклали у редакції: «Постачальник зобов'язується поставляти вугілля залізницею у напіввагонах з люками на умовах СРТ - відповідно до правил Інкотермс 2000. Поставка здійснюється вантажною швидкістю. Мінімальний обсяг кожної партії -на піввагон». Згідно пункту 7.3 Договору: «Перехід права власності на вугілля від постачальника до покупця відбувається з моменту передачі вугілля перевізнику». Таким чином, умовами поставки є СРТ (Інкотермс 2000).

Зазначені у новій редакції п. 6.1 Договору умови постачання (СРТ Інкотермс 2000) передбачають перехід права власності та всіх ризиків пов'язаних з втратою або пошкодженням товару у момент його передачі постачальником перевізнику.

Таким чином, вугілля за договором від 17.06.2004 року №5/2 отримувалось позивачем у власність в момент його передачі перевізнику. Позивачем, з метою зменшення ризиків під час перевезення вугілля, був укладений договір страхування вугілля № 434 від 01.12.2005 року, витрати по якому були віднесені до складу валових витрат.

Відповідно до п 5.1, п.п. 5.2.1 п 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарчі товари, перераховані в акті перевірки є витратами, які зазначені у п.п. 5.2.1 п 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», та використовуються у власній діяльності позивача регулярно, постійно та суттєво, у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції і охороною праці.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений вірний висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2008 року по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Енергогенеруюча компанія «Дартеплоцентраль»до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2008 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 09 лютого 2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

Я.Б. Глущенко