Справа № 2а-6552/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 31087/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання Наконечній М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження № ВП 17666791 та № 17667880 від 26.06.2010 року та зобов'язати його поновити.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що державним виконавцем не вчинено всіх дій щодо виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26.06.2009 року, згідно якого на їхню користь було стягнуто по 1523 грн. підвищення до пенсії як «дітям війни». Зокрема, державним виконавцем не було накладено арешт на рахунки Пенсійною фонду і винні особи, причетні до невиконання рішення суду, не притягнуті до кримінальної відповідальності. Виконавче провадження може бути закрито тільки після виконання рішення суду з моменту стягнення боргу та поступлення коштів на рахунок позивачів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до ч. 3ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ. Державним виконавцем правомірно у ідповідності до п.11 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято

___________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. суддя Лунь З.І. ряд. ст. зв. № 11.5 суддя-доповідач ОСОБА_3 справа № 2-а-6552/10/1370 справа № 31087/10/9104.doc

в постанови про закінчення виконавчого провадження.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачі оскаржили її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянти зазначають, що державний виконавець зобовязаний був накласти арешт на майно боржника, як цього вимагає чинне законодавство і з вини відповідача рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26.06.2009 року не виконано.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 26.02.2010 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішення Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 17666791 та № 17667880 на виконання виконавчих листів № 2а-1382/2009, виданих 26.01.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області провести нарахування та здійснити щомісячну виплату позивачам підвищення до пенсії як «дітям війни».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішення про примусове виселення п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановами про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2010 року державним виконавцем встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 05.03.2010 року, однак управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області у встановлений строк його не виконало.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

10.03.2010 року державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду у розмірі 510,00 грн.

02.06.2010 року державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на боржника повторно накладено штраф у розмірі 1020,000 грн.

При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону і 24.06.2010 року державним виконавцем направлено до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

На думку колегії суддів, державним виконавцем правомірно, у відповідності до п.11 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження, у звязку з чим суд першої інстанції правомірно відмовив позивачам у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року у справі № 2а-6552/10 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено та підписано 07.03.2011 року.