Справа № 2-а-696-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-696-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсій по інвалідності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області, у якому зазначив, що є інвалідом 3 групи по хворобі, пов'язаній з катастрофою на Чорнобильській АЕС, і знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області. Згідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991р. пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна допомога за шкоду, нанесену здоров'ю, в розмірах: інвалідам 3 групи - 50 % від мінімальної пенсії за віком. Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що «пенсія по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС та постраждалим від Чорнобильської катастрофи, не може бути нижчою: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Розмір його пенсії згідно з ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен становити: шість мінімальних пенсій за віком 4338 грн.. Крім цього, згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому має бути виплачено додаткову пенсію за шкоду, завдану здоров'ю, як інваліду 3 групи, а саме - 50% від мінімальної пенсії по віку: 361,5 грн. На цей час отримує пенсію, яка не відповідає тим розмірам, які встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких вона повинна становити 4699,5 грн. В вересні 2010 року він звернувся до УПФ України в м. Умань Черкаської області з проханням здійснити перерахунок пенсії, як потребує Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але 22.09.2010 року отримав відмову за номером 8396/02. УПФ України в м. Умань Черкаської області посилається на те, що до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено зміни, відповідно до яких розміри додаткових пенсій чорнобильцям та мінімальні розміри пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено у відсотках від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області несуть неправомірний характер з наступних причин. Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 по справі № 1-21/2005 встановлено: Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91р. № 796-12 визначає основні положення по реалізації конституційного права громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону життя і здоров'я та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Також Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією прав на соціальний захист, недопустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював праву позицію, а саме: 11 жовтня 2005 р. у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "'Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (справа № 1-21/2005) виніс рішення за № 8-рп/2005, відповідно до кого положення абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнано не конституційними; 8 вересня 2009 року у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян (справа № 1-27/2009) виніс рішення за № 19-рп/2009, відповідно до якого п. 10 Постанови КМУ від 28 травня 2008 р. визнано не конституційним; у рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 р. по справі «Кечко проти України» вказується, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм представникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчувати виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у виплаті таких надбавок, поки відповідні положення є чинними. З огляду на вище вказане, вважає, що відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області в перерахунку пенсії по інвалідності та зобов'язанні її виплати є неправомірною, оскільки суперечить нормам Конституції України та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і порушує його права як людини, яка постраждала від аварії на Чорнобильській АЕС. Дані дії несуть в собі неправомірний характер і тому, що Управління Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області як орган державної влади відмовляється від виконання покладеного на нього державою обов'язку - виплати встановлених законодавством України сум соціальної допомоги. Просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у розмірі 6-ти (шести) мінімальних пенсій за віком з 30.08.2010 р. (з моменту переходу на чорнобильську пенсію) і до моменту прийняття судового рішення по даній справі; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Умань Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 30.08.2010 р.(з моменту переходу на чорнобильську пенсію) і до прийняття судом відповідного рішення по даній справі.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги свого довірителя та додав, що відповідач не може звужувати права людини, у тому числі шляхом виконання постанов Кабінету Міністрів України, так як закон має вищу юридичну силу ніж підзаконний акт. Вважає, що позов підлягає задоволенню, а якщо суд має змогу, то просить суд і зобовязати відповідача надалі керуватись нормами закону при виплаті пенсій позивачеві.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє згідно довіреності, проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Свою позицію обґрунтував тим, що позивачу призначена пенсія як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, що повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанов кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення пенсії за цим Законом віднесені до відома Кабінету Міністрів України, і на виконання Закону Кабінетом Міністрів України прийняті постанови №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року. Вказані постанови є діючими нормативними актами, обовязковими для виконання управлінням Пенсійного фонду України в м.Умань. Представник відповідача зазначив, що частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірі пенсій, призначених цим Законом. Тому положення частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються для обчислення пенсій та доплат, передбачених, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому представник відповідача посилається на ухвалу Конституційного Суду України №27-у/2009 від 19.05.2009 року, у якій той дійшов висновку, що у ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тобто непоширенням мінімального розміру пенсії за віком на правовідносини, що виникають на підставі інших законів. Також зазначив, що суд не може вирішувати захист прав особи на майбутнє, тобто вирішувати питання про порушення, яких ще не було.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд, на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А №102831 С, виданим 07.08.2009 року Черкаською облдержадміністрацією.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії ЧЕР №007796 від 29.07.2009 року, виданої головою Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №2, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 22.07.2009 року, повязану з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена безтерміново.

Відповідачем на адресу позивача 22 вересня 2010 року за вих.№8396/04 було направлено відповідь, в якій відповідач фактично відмовив позивачеві у здійсненні обчислень пенсії, виходячи з вимог статті 54 та статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно положень п.1 ч.1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, і які являються інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій ОСОБА_1, застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, які звужують обсяг встановлених законом прав.

Частина пята статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому, законом надано Кабінету Міністрів України право визначати порядок обчислення пенсії не звужуючи при цьому змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же законом.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не може взяти до уваги частину третю статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання представника відповідача на ухвалу Конституційного Суду України №27-у/2009 від 19.05.2009 року при обґрунтуванні непоширення мінімального розміру пенсії за віком установленого в абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, являється безпідставним, оскільки вказаною ухвалою було відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальна пенсія за віком, що міститься у статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195ІV, тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальний розмір пенсії за віком, використаного в частині першій статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058ІV, статті 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017ІІІ на підставі пунктів 1, 4 частини першої статті 45 Закону України „Про Конституційний Суд України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем було порушено право позивача на отримання встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсій, зокрема у період, починаючи з 30.08.2010 року, коли позивач перейшов на чорнобильську пенсію. Дату такого переходу не заперечував представник відповідача у судовому засіданні.

Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. В даному випадку суд вважає за необхідне, поряд із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1, визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду в м.Умань Черкаської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 30 серпня 2010 року по 12 жовтня 2010 року.

Однак слід відмовити в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 13 жовтня 2010 року і до прийняття судом рішення по справ, так як суд розглядає справи про захист уже порушених прав громадянина. Позивач звернувся до суду за захистом прав, які були порушені до 12 жовтня 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 14, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умані Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсій по інвалідності задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду в м.Умань Черкаської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 30 серпня 2010 року по 12 жовтня 2010 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області здійснити перерахунок за період з 30 серпня 2010 року по 12 жовтня 2010 року (включно), призначені ОСОБА_1 основну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до частини 4 статті 54 та частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та виплатити ОСОБА_1 недоотриманий ним розмір основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період часу.

В задоволенні позовних вимог щодо зобовязання Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 13 жовтня 2010 року і до прийняття судом рішення по справі відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Корман