Справа № 303/469/14-а
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2 Справа № 303/469/14-а
У Х В А Л А

20 березня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Пуга В.П., з участю представника заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення, -

встановив :

Представник заявника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 2-А-302/07 за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_9 фінансів України, Державного казначейства України про стягнення компенсації за неодержане службове обмундирування.

Заявлені вимоги мотивує тим, що у Державній казначейській службі України на виконанні знаходиться виконавчий лист від 28.12.2007 року у справі №2-а-302/07 про стягнення з ОСОБА_9 фінансів України грошової компенсації за неодержане службове обмундирування на користь ОСОБА_6 в сумі 35 520,00 гривень. Розрахунковий рахунок заявника - це єдиний казначейський рахунок. Відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затверджений наказом Державного казначейства України від 26.06.2002р. №122, єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий в Державному казначействі України в НБУ для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів НБУ. Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України.

Тобто єдиний казначейський рахунок - це система рахунків. Пунктом 8 ч.1 ст.7 БК України передбачено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними. Відповідно до ст.ст. 22, 23 БК України для здійснення бюджетних програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. На сьогоднішній день, відповідно до ст.22 БК України та Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого ОСОБА_10 суддів України від 22.10.2010 року №12, Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів державного бюджету України, щодо фінансового забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування.

У 2004 році ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» від 17.06.2001р. №1801-IV внесено зміни до додатку №3 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік», яким встановлено розподіл видатків Державного бюджету України на 2004 рік. Як вбачається із ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та законів «Про Держаний бюджет України на 2005-2013 роки» для виконання рішень судів на користь суддів передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Головним розпорядником коштів за вказаною програмою є Державна судова адміністрація України. Таким чином ОСОБА_9 фінансів України не передбачені видатки для виплати коштів суддям.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду підтримав повністю, просив її задоволити з підстав, вказаних в самій заяві.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши представника заявника суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

28 грудня 2007 року Мукачівським міськрайонним судом видано виконавчий лист у справі №2-а-302/07 про стягнення з ОСОБА_9 фінансів України грошової компенсації за неодержане службове обмундирування на користь ОСОБА_6 в сумі 35 520, 00 гривень.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

З даної норми випливає, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива тільки у виняткових випадках і тільки за наявності обставин, що утруднюють його виконання.

Крім того, наведені в ній обставини, про ускладнення виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) не є безумовними, а наведені лише як певні випадки, приклади, які можуть бути враховані судом.

У поданій заяві представник Державної казначейської служби України просить змінити спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом стягнення коштів не з боржника ОСОБА_9 фінансів України, а з Державної судової адміністрації України.

Із заявленої заявником вимоги випливає, що фактично він не просить змінити спосіб та порядок виконання рішення, а просить замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні.

Суд не бере до уваги доводи заявника щодо відсутності бюджетних призначень, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначено, що така відмова є свавільною та незаконною. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, у зазначеному рішенні, та положення ч.1 ст.58 Конституції України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи: реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, судами не повинні прийматися до уваги.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 14, 255, 263 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України ОСОБА_2 про зміну порядку і способу виконання постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2007 року у справі №2а-302/2007 шляхом стягнення на користь ОСОБА_6 грошової компенсації за неодержане службове обмундирування в сумі 35520, 00 гривень з рахунку Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через цей суд протягом пяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий В.М. Довжанин