Справа № 809/435/14
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 р. Справа № 876/4196/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Затолочного В.С., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2014 року у справі № 809/435/14 за позовом Державного підприємства «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, в особі заступника начальника відділу - державного інспектора праці Середюк Ярослави Зеновіївни, про скасування припису,

встановив:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, в особі заступника начальника відділу-державного інспектора праці Середюк Ярослави Зеновіївни про визнання таким що не може бути виконано, не підлягає виконанню та скасування припису №09-01-011/36-32 від 20.01.2014 року.

Вимоги позивача мотивовані наявністю ряду фактичних обставин, що свідчили про відсутність у позивача можливості своєчасно провести розрахунки по заробітній платі, однак не були враховані відповідачем при винесенні оскаржуваного припису, внаслідок чого, просить суд визнати припис за № 09-01-011/36-32 від 20.01.2014 року таким, що не може бути виконано, не підлягає виконанню та скасувати його. Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2014 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Державне підприємство «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру». Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 17.01.2014 року по 20.01.2014 року Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області на підставі доручення прокуратури м. Івано-Франківська від 10.01.2014 року проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог трудового законодавства, за результатами проведення якої відповідачем складено акт за № 09-01- 011/36 від 22.01.2014 року.

Зазначеним актом від 22.01.2014 року за № 09-01- 011/36 встановлено, що заробітна плата працівникам підприємства, в порушення позивачем ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» виплачувалася нерегулярно, з порушенням строків виплати.

Відтак, заробітну плату працівникам за жовтень 2013 року до 07.11.2013 року не виплачено, а виплати проведено - 08.11.2013 року на суму - 65740,95 грн. та 15.11.2013 року на суму - 64897,92 грн.

Заробітну плату працівникам за листопад 2013 року до 07.12.2013 року не виплачено, а виплати проведено - 20.12.2013 року на суму - 22937,08 грн., 24.12.2013 року на суму - 39398,47 грн. та 27.12.2013 року на суму - 10171,36 грн.

Станом на день перевірки, на підприємстві має місце заборгованість із виплати заробітної плати працівникам на суму - 2495,94 грн. (частково не виплачена заробітна плата 5 працівникам підприємства за листопад 2013 року).

Станом на 17.01.2014 року заробітну плату за грудень 2013 року на суму - 97165,98 грн. до 07.01.2014 року не виплачено.

Таким чином, за наслідками проведеної перевірки відповідачем винесено припис за № 09-01-011/36-32 від 20.01.2014 року на усунення виявлених під час перевірки порушень, яким приписано дотримуватись вимог ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Заробітну плату на підприємстві працівникам виплачувати регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється оплата.

У строк до 20 лютого 2014 року письмово інформувати про виконання вимог припису відповідача.

Відповідно до ч. 3 Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі -Держпраці України) одним із основних завдань Держпраці України є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю, а згідно частини 4 Положення, Держпраці України у відповідності до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці.

Згідно з ч. 6 наведеного Положення право Держпраці України, у межах покладених на неї завдань, видавати в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також фондам загальнообов'язкового державного страхування, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, законодавства про зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Визначення припису надано у статті 7 Закону Україні «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - як обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Наведені вимоги щодо строків виплати заробітної плати дублюються і нормою ч. 1 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

З матеріалів справи вбачається, зокрема з постанови Івано-Франківського міського суду від 05.03.2014 року у справі № 344/1260/14-п про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 41 КУпАП щодо керівника ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» ОСОБА_2, що вказані обставини склалися не з його вини як керівника, а внаслідок нарощеної дебіторської заборгованості замовників.

Наведеною постановою Івано-Франківського міського суду від 05.03.2014 року, яка набрала законної сили 17.03.2014 року, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, внаслідок відсутності вини керівника у виникненні заборгованості по виплаті заробітної плати за листопад - грудень 2013 року.

Аналіз наведеного дає підстави зробити висновок, що відповідач, діючи в межах повноважень, реалізовуючи свій обов'язок спеціально уповноваженого органу державного контролю з питань праці, обґрунтовано виніс оскаржуваний припис саме як письмову вимогу посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Разом з тим, судова колегія наголошує, що вимоги такого припису щодо виплати заробітної плати, а також письмового інформування територіальної інспекції до 20 лютого 2014 року про хід його виконання, абсолютно логічно відповідають самій сутті такого розпорядчого документу, а саме - реагування з боку контролюючого органу на виявлені порушення трудового законодавства, і в жодному випадку не можуть і не повинні залежати від їх причин, оскільки наявність навіть обґрунтованої причини не свідчить про відсутність самого порушення, а може бути тільки підставою для звільнення від відповідальності, передумовою до якої припис не покликаний стати.

Як підсумок, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними й необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2014 року у справі № 809/435/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Затолочний В.С.

Улицький В.З.