Справа № 2-а-24371/08
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" серпня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г., Літвіної Н.М., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації Житомирської області, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення недоотриманих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації Житомирської області, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої суми грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в розмірі 753,89 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2009 року в позовні вимоги задоволено частково.

Дії управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області щодо виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за листопад-грудень 2007 року у меншому, ніж передбачено законом розмірі, визнано неправомірними.

З управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на користь позивача стягнуто 424,89 грн. заборгованості по надоплаченій щомісячній грошовій допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 21.11.2007 року по 31.12.2007 року.

В решті позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, проте постанова суду має бути змінена з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, вона є особою, яка фактично здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»від 18.01.2001 року №2240-ІІІ, оскільки позивач є особою застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»від 18.01.2001 року №2240-ІІІ, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, пунктом 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статей 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Протягом вказаного періоду діяли приписи статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які по-іншому регулювали спірні правовідносини в частині визначення розміру проведення нарахувань та виплат допомоги. Оскільки вказані норми Закону були прийняті пізніше в часі, вони мали пріоритет по відношенню до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року в справі № 1-29/2007 були визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі п.7 ст.71 цього Закону, яким було зупинено дію ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, що також визначено в п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп.

За таких обставин, з урахуванням законодавчо визначеного розміру щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», судова колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату їй недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з моменту призначення такої допомоги, тобто з 21 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Крім того, визнавши неправомірними дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу належних сум допомоги, суд допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті останньої.

Також, суд першої інстанції стягнувши певну суму з відповідача на користь позивача припустився помилки, оскільки нарахування таких сум належить виключно до повноважень органів Управління праці та соціального захисту населення.

При цьому, суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України, які діяли до 30.07.2010 року, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення та стягнення конкретних сум.

Зважаючи на вищевикладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає відповідній зміні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2009 року змінити виклавши третій абзац резолютивної частини постанови наступним чином:

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 21 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року з урахуванням сплачених сум.

В решті постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена за правилами цивільного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

Т.Р. Вівдиченко