Справа № 2а-3029/10/1170
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року Справа № 2а-3029/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П. при секретарі Колтуновій А.Ю.

за участю представників:

- від позивача ОСОБА_1,

- від відповідача не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративну справу за позовом Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Кіровоград»про скасування державної реєстрації.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про скасування державної реєстрації та визнання установчих документів, первинних документів, статуту, недійсними з моменту реєстрації; визнання недійсними первинних та фінансово-господарських документів, складних від імені відповідача.

Ухвалою суду від 22.11.2010р. закрито провадження у справі в частині вимог про визнання установчих документів, первинних документів, статуту, недійсними з моменту реєстрації; визнання недійсними первинних та фінансово-господарських документів, складних від імені відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що реєстраційною палатою Кіровоградського міськвиконкому 15.04.2010 року перереєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Кіровоград», керівником та засновниками є гр. ОСОБА_3

Позивач вказує, що засновник та керівник ТОВ «ОСОБА_2 Кіровоград»не мав наміру особисто здійснювати комерційну діяльність, а виключно за матеріальну винагороду погодився стати засновником та керівником вказаного підприємства, при цьому до фінансово-господарської діяльності підприємства не має ніякого відношення.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив, що окремою підставою для скасування державної реєстрації відповідача є наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Абзацом 12 ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації та ліквідації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського кодексу України у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації.

Закон України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90р. №509-XII, а саме ст. 10 встановлює вичерпний перелік функцій податкових органів, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Здійснюючи функції визначені ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»податкові органи наділені правами, які визначені ст. 11 вказаного Закону. Виходячи зі змісту вказаної норми, податкові органи у правовідносинах унормованих Законом України «Про держану реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003р. № 755-IV наділені лише правом на звернення у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п. 17 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»).

Застосування податковим органом вказаної адміністративно-господарської санкції має наслідком втрату юридичною особою цивільної правоздатності та дієздатності у звязку з ухваленням судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»від 15.05.2003 р. №755-ІV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

У відповідності до п. 17 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 р. №509-ХІІ органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право зокрема звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності.

Позивач просить скасувати державну реєстрацію відповідача оскільки юридична особа є фіктивною, при цьому висновок щодо фіктивності юридичної особи ґрунтується виключно на поясненнях засновника та керівника відповідача, а тому позивач вважає, що вказані пояснення є достатньою підставою для постановлення судового рішення про скасування державної реєстрації відповідача.

Разом з тим, суд вважає вказані доводи позивача безпідставними враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»від 15.05.2004р. №755-IV, юридична особа припиняється в результаті: передання всього майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам; у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ним органом; за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 вказаного Закону, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не повязано з банкрутством юридичної особи, зокрема є:

- визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;

- провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

- невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

- неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

- наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Перелік підстав для постановлення судового рішення є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Жодної з підстав, передбаченої законом позивачем не вказано.

Стосовно доводів позивача про наявність такої з підстав, як наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням, суд вважає їх також безпідставними, оскільки, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 15.10.2010р. (а.с. 59-61) місцезнаходженням відповідача є м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 75.

Разом з тим, згідно вказаного витягу реквізит «статус відомостей про юридичну особу» містить запис не підтверджено, що вказує на відсутність такої з підстав для припинення юридичної особи, як наявність запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, позивачем не доведено, а в судовому засіданні не встановлено підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, отже позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання в 10 - денний строк з дні її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26.11.2010р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4