Справа № 2а-1097/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 р. < Текст >Справа № 19676/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці про стягнення підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці, в якому просить визнати діяння (бездіяльність та відмову) відповідача щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2007 року по 31.10.2010 року незаконними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.11.2007 року по 31.10.2010 року у повному обсязі на суму 4038,20 грн., а також нараховувати і виплачувати 30% надбавку до пенсії у повному розмірі в подальшому. Позивач просить поновити строк звернення до суду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалася на те, що маючи статус дитини війни, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання щомісячної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач, недивлячись на рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008, не виплачує їй соціальну допомогу, заборгувавши позивачу в такий спосіб певну грошову суму.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці за період з 01.11.2007 року по 10.05.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 11 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському ___________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. суддя Ярема Л.В. ряд. ст. зв. № 10.3.1 суддя-доповідач ОСОБА_2 справа № 2-а-1097/10/2414 справа № 19676/11/9104.doc

районі м. Чернівці дорахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»ОСОБА_1 державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 11 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігнорований той факт, що Закон України «Про соціальний захист дітей війни» не приведений у відповідність до Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», не було врегульовано на законодавчому рівні питання обчислення розміру мінімальної пенсії за віком, яка має застосовуватися при визначенні підвищення пенсій «дітям війни» згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В зв'язку з цим у Пенсійного фонду України не було правових підстав для визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що має застосовуватися при обчисленні розміру підвищення передбаченого дітям війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції лише частково відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни, що стверджується паспортом позивача та пенсійним посвідченням. У Законі України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Стосовно позовних вимог позивача щодо здійснення нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2010 рік, суд апеляційної інстанції вважає, що такі підлягають задоволенню, так як Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей» не зупинено. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 році, повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості виплати підвищення пенсії позивачу в передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі з 11 травня 2010 року, згідно позовних вимог, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може застосовуватись для інших розрахунків (доплат, підвищень, дотацій, надбавок), є безпідставними, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі Кечко проти України, заява № 63134/00, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного Рішення Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

З врахуванням зазначеної вище позиції Європейського суду з прав людини, посилання відповідача на відсутність відповідних асигнувань з державного бюджету України на дані виплати суд апеляційної інстанції не приймає.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Оскільки функцію з призначення, нарахування та виплати підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці, відповідний обовязок слід покласти на відповідача у справі.

Суд першої інстанції зазначає, що судом першої інстанції оскаржуваною постановою зобовязано відповідача провести нарахування та виплату на користь позивача щомісячної соціальної допомоги передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у вигляді підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, однак слід вказати на те, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено не соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії, а підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, до пенсії обо щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року у справі №2а-1097/10 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії з 11 травня 2010 року задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 11 травня 2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 11 травня 2010 року року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_3