Справа № 2-а-321/09/2570
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-321/09/2570 Головуючий у 1-й інстанції: Гром Л.М.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

"24" червня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Менської виправної колонії № 91 Державного департаменту України по виконанню покарань про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2009 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Менської виправної колонії № 91 Державного департаменту України по виконанню покарань про визнання дій незаконними на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2009 року та вирішити спір по суті заявлених вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суддя першої інстанції посилався на те, що заявлені позивачем вимоги стосуються діяльності Менської виправної колонії № 91 у Чернігівській області, регламентованої нормами Кримінально-процесуального кодексу України, а, відтак, не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначає, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії начальника Менської виправної колонії № 91 стосовно розкриття та перечитування поштової кореспонденції, яка йому адресована.

Вимоги позивача не свідчать про наявність спірних публічно-правових відносин.

Судом першої інстанції вірно вказано, що згідно діючого законодавства за діяльністю органів і установ виконання покарань здійснюється відомчий контроль вищестоящими органами управління і посадовими особами Державного департаменту України з питань виконання покарань або прокуратурою. Після чого прийняті за наслідками перевірки рішення підлягають оскарженню за вимогами кримінально-процесуального законодавства.

Спірні відносини підпадають під дію також Кримінально-виконавчого кодексу та регулюються положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги стосуються діяльності відповідача - Менської виправної колонії № 91 у Чернігівській області, регламентованої нормами Кримінально-процесуального кодексу України, а, відтак, не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 106, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2009 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 29 червня 2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

Т.Р. Вівдиченко