Справа № 811/2811/13-а
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2013-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2013 року Справа № 811/2811/13-а

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., за участю секретаря Побочій О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Східні ласощі»
доКіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні ласощі» (надалі - позивач) звернулось до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (надалі - відповідач) з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 22.08.2013р. про сплату 721339 грн. основного платежу з податку на додану вартість та 79692 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за наслідками позапланової виїзної перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про нікчемність господарських операцій між позивачем та ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р., та встановлено факт включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «КПІ Сервіс», ТОВ «Компанія Тегра», ОСОБА_1, які не підтверджені податковим накладними, а тому відповідачем збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу викладеному в акті перевірки, та зазначає, що господарські операції з ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» мали реальний характер, підтверджені належним чином складеним первинними документами, а товар отриманий від контрагентів використано у власній господарській діяльності.

Щодо доводів про формування податкового кредиту за відсутності податкових накладних зазначив про помилковість вказаних висновків, оскільки податкові накладні виписані та є в наявності.

В ході розгляду справи представник позивача погодився з правомірністю нарахування податкового зобовязання з ПДВ в розмірі 9706 грн. основного зобовязання та 4853 грн. штрафних (фінансових) санкцій зважаючи на те, що сума ПДВ включена до складу податкового кредиту помилково, на підставі податкової накладної виписаної ТОВ «Торговий дім «Інтерпостач Україна» іншому підприємству ПАТ «Виробничо-торгова кондитерська фірма «Ласощі» (т.3 а.с. 114).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем надано письмові заперечення на позов, яким вимоги позову не визнаються з тих підстав, що за наслідками перевірки контрагентів позивача - ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» встановлено, що господарські операції з реалізації та придбання товарів вказаними підприємствами не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, тобто, відсутності адміністративно-технічних можливостей, які економічно необхідні для виконання такого придбання, реалізації та здійснення діяльності.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 30.09.2013 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено до 05.10.2013 р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р.

Результати перевірки оформлені актом №32/11-23-22-02/35720380 від 09.08.2013 р. (т.1.а.с.10-33).

В ході перевірки встановлено порушення:

- п. п.п. 7.4.1., 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 ПК України в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 721339 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення № від 22.08.2013р. про сплату 721339 грн. основного платежу з податку на додану вартість та 79692 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т.1. а.с.34).

Розрахунок сум донарахованих позивачеві додано до матеріалів справи (т.3а.с.93).

Як вбачається з аркушів 23-33 акту перевірки позивача (т.1 а.с.21-26) висновки відповідача щодо нікчемності правочинів між позивачем та ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» ґрунтуються на аналізі відомостей одержаних з актів перевірок вказаних підприємств, складених посадовими особами податкових органів за місцем реєстрації цих платників податків (т.3 а.с.94-105).

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, з метою встановлення факту реальності здійснення господарських операцій позивачем з контрагентами - ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра», а отже, правомірності формування податкового кредиту суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом перевіреного періоду мав господарські взаємовідносини з контрагентами - ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра», щодо придбання товарно-матеріальних цінностей та використання їх у власній господарській діяльності, що підтверджується копіями фінансово-господарських документів та документами податкової звітності:

- ТОВ «Фортуна Плас» - (т.1а.с.36-74);

- ТОВ «Компанія Тегра» - (т.1а.с.75-108);

- ПП «Смарт Агро» - (т.1а.с.109-217);

- ПП «Фартекс Плюс» - (т.1а.с.218-250, т.2а.с.1-169)

На підставі податкових накладних виписаних вищевказаними контрагентами, позивачем до складу податкового кредиту відповідних періодів відносились суми ПДВ сплачені у складі вартості отриманих ТМЦ.

Незважаючи на наявність вказаних документів відповідачем в акті перевірки позивача зроблено формальний висновок про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра».

Посилання відповідача на акти перевірок ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» складені податкових органів за місцем реєстрації цих платників податків (т.3 а.с.94-105), як на доказ нікчемності угод, суд до уваги не приймає, оскільки вказаними актами жодним чином не спростовується факт здійснення господарських операцій між позивачем та цими підприємствами, а зібрані у справі докази повністю спростовують як висновки акту перевірки позивача так і актів перевірок ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра».

Крім того, висновки актів перевірок ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» не можуть вважатись беззаперечним доказом нікчемності угод між позивачем та вказаними підприємствами оскільки є субєктивною точкою зору посадових осіб податкового органу і носять лише характер припущень.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984 та зареєстрованого в Мінюсті України 12 січня 2011 р. за № 34/18772, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В даному випадку акт перевірки позивача не містить посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача та можуть підтвердити наявність виявлених порушень.

При цьому, акти перевірок ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра», на які посилається відповідач, не є первинним документом чи іншим документом, який зафіксований в бухгалтерському та податковому обліку, а отже не може бути підставою для висновків про порушення платником податків вимог податкового законодавства.

Отже, відповідачем безпідставно, всупереч фактичним обставинам справи зроблено висновок про нікчемність угод позивача з ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра».

Зважаючи на те, що у позивача наявні належним чином складені фінансово-господарські документи та податкові накладні, які підтверджують товарність операцій між ним та ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра», останній мав право на формування податкового кредиту на підставі цих документів.

Крім того, стосовно доводів відповідача щодо нікчемності угод укладених позивачем з ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності).

Враховуючи вказану норму, головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена лише законом, а не актом перевірки платника податків, незважаючи на факти які в цьому акті відображені. Адже, акт перевірки лише підтверджує факт проведення документальної перевірки та містить висновки, що ґрунтуються на суто суб'єктивній думці посадової особи органу державної податкової служби, оскільки зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року: "...вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідної суперечки. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В цьому випадку в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги у разі нікчемності правочину і наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не має права посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким аргументам позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину можуть бути заявлені як однією із сторін правочину, так і іншою зацікавленою особою, права і законні інтереси якої порушені здійсненням правочину".

Отже, за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи можуть лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

При цьому, одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Також суд зазначає, що з правового аналізу положень ст. 20 Податкового кодексу України, які регламентують права органів державної податкової служби, вбачається, що податковим органам, відповідно до покладених на них функцій та повноважень, не надано права здійснення висновків в актах перевірки про нікчемність, або недійсність правочинів, укладених суб'єктами господарювання.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним), що не є правильним виходячи з загальних засад судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки у позивача на час проведення перевірки були в наявності належним чином складені податкові накладні та інші первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з ПП «Фартекс Плюс», ТОВ «Фортуна Плас», ПП «Смарт Агро», ТОВ «Компанія Тегра», то позивачем правомірно сформовано податковий кредит за цими господарськими операціями.

Щодо доводів відповідача про формування податкового кредиту за відсутності податкових накладних суд зазначає наступне.

Згідно висновків акту перевірки позивача, які зафіксовані на аркуші 22 акту, позивачем безпідставно, за відсутності податкових накладних сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «КПІ Сервіс» за листопад 2010р., ТОВ «Компанія Тегра» за жовтень 2010р., ОСОБА_1 за березень 2012р., ТОВ «Торговий дім «Інтерпостач Україна» за вересень 2012р. (т.1а.с. 20).

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідача були наявні податкові накладні виписані ТОВ «КПІ Сервіс» (т.3а.с.120), ТОВ «Компанія Тегра» (т.3а.с.116-119), ОСОБА_1 (т.3а.с.115).

Суми ПДВ визначені вищевказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту відповідних періодів.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося позивачем, що ним до складу податкового кредиту вересня 2012р. включено суму ПДВ 9705,58 грн. податкової накладної №5230 від 07.09.2012р. виписаної ТОВ «Торговий дім «Інтерпостач Україна» (т.3а.с.114), що підтверджується реєстром виданих та отриманих податкових накладних (т.3а.с.83).

Зміст податкової накладної №5230 від 07.09.2012р. виписаної ТОВ «Торговий дім «Інтерпостач Україна» вказує на те, що вона виписана не позивачеві, а іншому платникові податків ПАТ «Виробничо-торгова кондитерська фірма «Ласощі», а тому позивач не мав права на віднесення до складу податкового кредиту відповідну суму ПДВ визначену цією податковою накладною.

Зважаючи на вказані обставини відповідачем правомірно визначено позивачеві податкове зобовязання з ПДВ на суму 9706 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 4853 грн., а всього на суму 14559 грн. (т.3а.с. 93), а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині є законним та не підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Виходячи з принципу пропорційності визначеного ч. 3 ст. 94 КАС України позивачеві присуджуються судові витрати в розмірі 2248,00 грн. виходячи з наступного:

- 801031 грн. (загальна сума грошового зобовязання визначена позивачеві) 100%;

-786472 грн. (сума на яку зменшено грошове зобовязання) х%;

- 786472 х 100% : 801031 = 98%;

відшкодуванню підлягає судовий збір у розмірі 98%,

- 2294 грн. сума сплаченого судового збору;

- 2294 х 98% = 2248 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Кіровоградській області від 22.08.2013 року № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 711633 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 74839 грн., всього на суму 786472 грн.

Присудити позивачеві судові витрати з державного бюджету шляхом зобовязання Державної казначейської служби України безспірно списати з рахунку Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мінхоходів в Кіровоградській області грошові кошти в розмірі 2248,00 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 04.10.2013р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2