Справа № 2-а-13/11
Суддя: Наумов С.В. С. В.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-13/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2011 м.Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Наумов С.В. розглянувши справу адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій суб"єкту владних повноважень зобов"язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області, в якому просив зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсій як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом 3 групи. Інвалідність стверджується експертним заключеннм №8267 від 29 травня 2003 року Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв»язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквіації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, довідок серії МСЕ №023153 та №020515, виданих Рівненською обласною спеціалізованою МСЕК 13.06.2003 року є інвалідом 3 групи довіку з визначенням 50 % втрати працездатності, пов»язаної з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

11.11.2010 року він звернувся до начальника вказаного управління із заявою, в якій просив зробити перерахунок розміру його пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю у відповідності до ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі, визначеному ст28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

На свою заяву він отримав відповідь управління Пенсійного Фонду України в Корецькому районі від 24.11.2010 року за №2580/03, згідно якої управління доводить правильність нарахування та виплати йому пенсії.

Вважає, що дії та рішення вказаного управління щодо відмови в перерахунку розміру пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, є неправомірними.

Позивач стверджує, що ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір їх пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідач в супереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій. Крім того, не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тому він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області щодо проведення відповідного перерахунку зазначених пенсій, однак отримав відмову.

В судове засідання позивач не з»явився суду надіслав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність. Заявлений позов підтримує повністю.

Представник відповідача суду надав заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 про зобов»язання УПФ в Корецькому районі провести перерахунок пенсії та доплат . В поданому запереченні вказує, що пенсія виплачується лише з кштів та у розмірі визначеному Державним бюджетом на відповідний рік, який готується Кабінетом Міністрів України та затверджується Верховною Радою України, а отже дії органу Пенсійного фонду щодо виплати пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2010 році у розмірах, визначених законами України про Державний бюджет на 2010 рік відповідно, є правомірними.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини:

На підставі ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначені та закріплені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Внаслідок захворювання, пов»язаного з наслідками аварії, його визнано інвалідом 3 групи. Положенням ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дані факти підтверджуються копіями посвідчення серії №105262 від 19.08.2003р., вкладкою до посвідчення за №117023 від 19.08.2003р., довідками МСЕК №023153 та №020515, виданих Рівненською обласною спеціалізованою МСЕК 13.06.2003 року

На підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки зазначені зміни у ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнано неконституційними, суд приходить до висновку, що потрібно застосовувати редакції цих статей, які діяли до внесення у них вищевказаних змін, а саме :

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів 3 групи 6 мінімальних пенсій за віком.

Із ч. 2 ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На підставі викладеного, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Зазначена норма є імперативною, а тому підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи викладене, управлінню Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області необхідно проводити нарахування пенсії позивачеві виходячи з положень ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме додаткової пенсії інвалідам 1 групи у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, основної - для інвалідів 1 групи 10 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів 2 групи 8 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів 3 групи 6 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму.

Доводи відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах є безпідставними, так як органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов»язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»передбачає застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз. 1 ч. 1 цієї статті, виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачами конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, тому не можна визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області щодо невиплати позивачеві підвищення до пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У той же час, Управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області зобов»язане здійснити нарахування позивачеві надбавки, передбаченої ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі як інваліду 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком з 20.06.2010 року за рахунок коштів Державного Бюджету України по 11.11.2010 року.

Частиною 2 ст.99 КАС України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, яки, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач звернувся до суду 20.12.2010 року про захист його прав порушених з 01.01.2010 року, суд вважає, що він пропустив строк звернення до адміністративного суду. Поважних причин пропуску строку позивач у заяві не навів. Тому в частині позовних вимог, щодо нарахування та виплати допомоги за період з 01.01.2010 року по 19.06.2010 року ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими в частині зобов»язання відповідача здійснити вище вказані перерахунки та виплати основної та додаткової пенсії як особі, постраждалій внаслідок ЛНА на ЧАЕС, а тому в частині за період починаючи з 20.06.2010 року по 11.11.2010 року та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 102, 158-163, 167 КАС України, на підставі ст. 19 ч. 2, 46, 152 ч. 2 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67 ч. 3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суд, -

п о с т а н о в и в:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій суб"єкту владних повноважень зобов"язання вчинити певні дії заяву задоволено частково.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Корецькому районі Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інваліду 3 групи додаткової пенсії, передбаченої ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, та основної пенсії, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 20.06.2010 року по 11.11.2010 року за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти діб з дня отримання копії постанови.

Суддя Наумов С.В.