Справа № 804/8697/15
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2015 р. Справа № 804/8697/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Східно-Дніпровська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 13 818, 69 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем в порушення вимог ст.16, ст. 36, ст. 54 Податкового кодексу України у встановлені законом строки, не сплачено податкове зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб. Також внаслідок порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010р. за № 2464-VІ відповідач має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. У добровільному порядку суму заборгованості відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтвержується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. 06.08.2015 року до суду надав клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника Східно-Дніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та повістку. 30.07.2015 року на адресу суду повернувся конверт з позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову та доказів по справі до суду не надав.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення позивача та відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із їх участю та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
Згідно з ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Правовідносини щодо нарахування та сплати єдиного податку з фізичних осіб регулюються, зокрема, положеннями ПК України та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010р. за № 2464-VІ
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець 22.01.2007 року та перебуває на обліку в Східно-Дніпровській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
У відповідності до норм п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Положеннями п. 295.1 ст. 295 ПК України визначено, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Відповідно до заяви вихідний № 318 від 14.06.2012 року ФОП ОСОБА_1 з 14.06.2012 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку 2 групи зі ставкою у відсотках 20% до розміру мінімальної заробітної плати.
Перевіркою встановлено порушення п. п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме відповідачем в період з 01.01.2013р. по 31.05.2014 р. порушено строки сплати єдиного податку (платник 2 групи) в розмірі 3240,00 грн. Відповідно до п.122.1 ст.122 Податкового Кодексу України, за порушення гранічних строків сплати суми податкового зобовязання, до відповідача були застосовані штрафні санкції у вигляді 50% несвоєчасно сплаченої суми податкового зобовязання в розмірі 1620,00 грн.
Враховуючи виявлене порушення контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.06.2014 року № НОМЕР_2, яким зобовязано позивача сплатити штраф у розмірі 50% в сумі 1620грн.
Вищевказане податкове повідомлення-рішення було вручене особисто відповідачу 19.06.2014 року, що підтверджується відповідним підписом на корінці повідомлення-рішення, копія якого містятиться в матеріалах справи.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання вищенаведених норм позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» №214-25 від 02.07.2014 року на суму 1355,59 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб, станом на 31.05.2015 року сума заборгованості відповідача зменшилась до 1055, 94 грн.
В добровільному порядку заборгованість погашена не була, відповідних доказів суду не надано. Докази оскарження зазначеної суми боргу чи вимоги податкового органу в матеріалах справи також відсутні.
Також ФОП ОСОБА_1В має заборгованість перед бюджетом з єдиного соціального внеску.
Відповідно до Закону України від 04.07.2013 року № 406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з проведенням адміністративної реформи» адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з 01 жовтня 2013 року покладено на Міністерство доходів і зборів з фізичних осіб.
З липня 2010 року, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464-VI (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідно до пункту 4 ч. 1. ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464-VI (зі змінами, внесеними відповідно до Закону № 77-VII від 28.12.2014 року) встановлено, що відповідно до пункту 4 ч. 1. ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Отже, Законом України від 08.07.2010р. № №2464-VI встановлено обов'язкову сплату підприємцями - фізичними особами на спрощеній системі оподаткування єдиного внеску.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.
Ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI (в редакції Закону № 5292- VI від 18.09.2012 року) передбачає, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
В ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI (в редакції Закону № 5292- VI від 18.09.2012 року зі змінами, внесеними згідно Закону № 77-VIII від 28.12.2014 року) зазначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунків (копії містяться в матеріалах справи) ОСОБА_1, який обрав спрощену систему оподаткування, сума єдиного внеску, що підлягає сплаті станом на 20.04.2015 року складає 12 762, 75 грн, з яких: сальдо на 30.09.2013 року 4010,30; нарахування від 21.10.2013 року 1194,03 грн; нарахування від 20.01.2014 року 1218,67 грн; нарахування від 22.04.2014 року 1267,95 грн; нарахування від 21.07.2014 року 1267,95 грн; нарахування від 20.10.2014 року 1267,95 грн; нарахування від 20.01.2015 року 1267,95 грн: нарахування від 20.04.2015 року 1267,95 грн. В строк встановлений законодавством зазначена сума сплачена не була в результаті чого виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 12 762, 75 грн.
Проте, відповідачем заборгованість у встановлений законодавством строк сплачена не була. Докази її оскарження в матеріалах справи відстуні.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
На виконання норм Закону позивачем було сформовано щодо відповідача низка вимог:
- №Ф-У44 від 06 листопада 2013 року про сплату заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на суму 4010, 30 грн, яка була отримана особисто відповідачем 06.11.2013 року;
- № Ф-У44 від 06 лютого 2014 року про сплату заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на суму 6423 грн, яка була отримана особисто відповідачем 06.02.2014 року;
- № Ф-44 від 08 травня 2014 року про загальну суму боргу платника єдиного внеску станом на 01.05.2014 року, яка становить 7690, 95 грн, у тому числі недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 9690,95 грн, яка була отримана особисто відповідачем 08.05.2014 року;
- № Ф-44 від 16 вересня 2014 року про загальну суму боргу платника єдиного внеску станом на 01.09.2014 року, яка становить 8958,90 грн, у тому числі недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 8958,90 грн, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення з відміткою про отримання, яке міститься в матеріалах справи;
Відповідачем заборгованість у встановлений законодавством строк не сплачена. Докази щодо її оскарження відсутні.
Таким чином загальна сума заборгованості відповідача на момент звернення до суду склала 13 818,69 грн, з яких: заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб 1055, 94 грн, заборгованість по єдиному соціальному внеску 12 762, 75 грн.
Згідно п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового Кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до п.87.11 ст. 87 Податкового Кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п.95.4 ст. 95 Податкового Кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України, до юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 69, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) за рахунок активів для погашення податкового боргу в сумі 13 818 (тринадцять тисяч вісімсот вісімнадцять тисяч), 69 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_2