Справа № 8901/10/1070
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2010 року 8901/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Виноградової О.І.,

при секретарі: Варданян О.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідач не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області
до профізичної особи підприємця ОСОБА_2 стягнення заборгованості у сумі 26 244 грн 16 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об`єднана державна податкова інспекція Київської області (далі позивач) звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 26 244 грн 16 коп.

У судове засідання зявився представник позивача.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 34, 42). Заперечень проти позову ним суду надано не було, з клопотанням про відкладення справи до суду не звертався.

Представник позивача проти розгляду справи за відсутності відповідача та за наявними матеріалами справи не заперечував.

За таких обставин суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та за наявними матеріалами справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив таке.

Відповідача зареєстровано як фізичну особу - підприємця 29 жовтня 1999 р., що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 4) та взято на облік платника податків позивачем 29 жовтня 1999 р. за № 1029, про що свідчить довідка від 18 жовтня 2010 р. № 1029 (а.с. 7).

13 квітня 2009 р. між Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки № 9 (далі договір) (а.с. 9 - 10).

Відповідно до п. 1.1 договору відповідачем прийнято у строкове платне володіння земельну ділянку для розміщення цеху по виготовленню будівельних матеріалів в межах Терезинської селищної ради (а.с. 9).

Як убачається з п. 4. 2 названого договору, орендна плата вноситься на розрахунковий рахунок щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (календарного) місяця (а.с. 9).

Проте, за травень 2010 р. відповідачем орендну плату було сплачено частково, а за період червень - вересень 2010 р. ? не сплачено взагалі.

16 лютого 2010 р. відповідачем до позивача було подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, якою визначено орендну плату за 2010 р. на загальну суму 52 443 грн 91 коп. (а.с. 11).

З метою забезпечення погашення існуючого у відповідача боргу, 9 березня 2010 р. позивачем було виставлено першу податкову вимогу № 1/47 на загальну суму 3370 грн 33 коп. (а.с. 21), а 15 квітня 2010 р. другу податкову вимогу № 2/92 на загальну суму 6125 грн 12 коп. (а.с. 21 на звороті), які відповідачем отримано, відповідно, 11 березня та 17 травня 2010 р. (а.с. 21, 21 на звороті).

Проте, суму боргу відповідачем сплачено не було.

Крім того, позивачем було складено 4 акти про результати проведення перевірки своєчасності сплати орендної плати за землю, а саме: 13 липня 2010 р. № 2171/17-3/305 (а.с. 13), 4 серпня 2010 р. № 239/17-3/329 (а.с. 15), 6 вересня 2010 р. № 2764/17-3/354 (а.с. 17) та 4 жовтня 2010 р. № 3133/17-3/377 (а.с. 19).

Названими актами було встановлено порушення вимог ст.ст. 2, 17 Закону України «Про плату за землю»від 3 липня 1992 р. № 2535 XII, а саме: сплачено орендну плату за землю з порушенням термінів сплати.

На підставі названих актів, відповідно до розрахунку штрафних санкцій (додатки до актів) позивачем винесено 4 повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій по орендній платі за землю відповідно: від 13 липня 2010 р. № 2428/173/303 на суму 914 грн 07 коп. (а.с. 14), від 4 серпня 2010 р. № 8681/173/327 на суму 1242 грн 04 коп. (а.с. 16), від 6 вересня 2010 р. № 2995/173/354 на суму 2480 грн 34 коп. (а.с. 18), від 4 жовтня 2010 р. № 3310/173/394 на суму 1232 грн 88 коп. (а.с. 20).

Спірні правовідносини врегульовано земельним кодексом України (далі ЗК України), Законом України № 2535-XII, Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 р. № 2181-ІІІ (далі Закон № 2181-ІІІ) та Законом України «Про державну податкову службу»від 4 грудня 1990 р. № 509-XII (далі Закон № 509-XII).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону № 2535-XII використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у виді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як убачається з абз. 1 п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно з вимогами п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до вимог п.п. 5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з вимогами п. 11 ст. 10 Закону № 509-XII органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Наявні матеріали справи свідчать, що станом на дату подання позову заборгованість відповідача складає 26 244 грн 16 коп. (а.с. 23 - 24).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь бюджету 26 244 (двадцять шість тисяч двісті сорок чотири) грн 16 коп.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 11 грудня 2010 р.

Суддя О.І. Виноградова