Справа № 825/2398/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/2398/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного підприємства «АПТК» до Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «АПТК» звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі Прилуцька ОДПІ) щодо висновків, викладених в акті перевірки № 313/22-38615098 від 30.06.2015 про завищення приватним підприємством «АПТК» (далі ПП «АПТК») податкових зобовязань по взаємовідносинах з ТОВ «Комплекс Агромарс» (код за ) за лютий 20115 року на загальну суму податку на додану вартість (далі ПДВ) 576397,00 грн, визнання протиправними дій Прилуцької ОДПІ щодо висновків, викладених в акті перевірки № 313/22-38615098 від 30.06.2015 про завищення ПП «АПТК» податкового кредиту за лютий 2015 року у сумі ПДВ 563207,00 грн, в т.ч. по взаємовідносинах з ТОВ «Мансарі» (код за ) в сумі 65197,00 грн, ТОВ «Торіні» (код за ) у сумі 498010,00 грн, зобовязання Прилуцької ОДПІ відновити у базі «Аналітична система» ІС «Податковий блок» стан податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року, який існував до проведення по особовому рахунку ПП «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 313/22-38615098 від 30.06.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії посадових осіб Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області по здійсненню заходів по проведенню перевірки та складанню акту є такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства України та Конституції України.

Крім того, ПП «АПТК» вважає інформацію викладену в акті такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства України.

Позивач вважає, що зміст акту складається з декларування загальних норм законодавства України, та не містить жодних конкретних фактів порушень податкового законодавства з боку ПП «АПТК».

В акті не заперечується, що на момент здійснення господарських взаємовідносин і на даний час ТОВ «Торіні» та ТОВ «Мансарі» як юридичні особи внесені до ЄДР, перебувають на податковому обліку, і зареєстровані як платники ПДВ.

Прилуцькою ОДПІ не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у сторін за вказаними договорами мети, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наявність умислу та виконання правочину обома сторонами чи лише однією стороною. Отже, незясованість контролюючим органом зазначених обставин взагалі унеможливлює визнання судом правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства як того вимагає законодавство.

Аргументуючи висновки щодо нікчемності правочинів Прилуцька ОДПІ, посилається на податкову інформацію з бази ІС «Податковий Блок», відповідно до якої ТОВ «Мансарі» було направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

В акті перевірки не заперечується наявність у ПП «АПТК» належним чином оформлених податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Торіні» та ТОВ «Мансарі», на підставі яких сформований податковий кредит відповідного періоду. Зазначені податкові накладні враховані при подачі податкових декларацій за відповідний період, занесені в реєстр виданих та отриманих податкових накладних та додатках до податкової декларації. Таким чином, в акті перевірки не спростовується виконання ПП «АПТК» вимог законодавства щодо формування податкового кредиту.

Будь-яких зауважень стосовно статусу ПП «АПТК», як платника ПДВ, на час виписки податкових накладних в акті перевірки не міститься.

Поряд з цим, посилання відповідача на те, що до перевірки не були надані товарно- транспортні накладні, за якими до позивача надходили товари є безпідставним, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у його задоволенні просила відмовити посилаючись на письмові заперечення (а. с. 78-81), в яких зазначено, що перевіркою повноти і своєчасності відображення в обліку взаєморозрахунків встановлено, що посадовими особами ПП «АПТК» для перевірки не буди надані документи, що підтверджували б реальність здійснення операцій з придбання у ТОВ «Торіні» товарів, а саме: сертифікати, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, які б підтверджували фактичне переведення товару від ТОВ «Торіні» до ПП «АПТК», а також у ТОВ «Торіні» відсутні трудові резерви, складські приміщення, транспортні засоби для здійснеиня діяльності.

Позивачем для перевірки не були надані документи, що підтверджували б реальність операцій з придбання у ТОВ «Мансарі» товарів, а саме: сертифікати, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, які б підтверджували фактичне перевезення товару від ТОВ «Мансарі» до ПП «АПТК», а також у ТОВ «Мансарі» відсутні трудові резерви, складські приміщення, транспортні засоби для здійснеипя діяльності.

Посадовими особами ПП «АПТК» для перевірки не були надані документи: сертифікат якості, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, які б під тверджували фактичне перевезення товару від ПП «АПТК» до ТОВ «Комплекс Агромарс».

Як на правомірність вчинених дій по внесенню змін до підсистеми «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок» відповідач посилається на ст. 74 Податкового кодексу України.

А також, зазначає, що підсистема «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок» щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України використовується підрозділами податкових органів у своїй роботі.

З урахуванням вищенаведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень на неї суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ПП «АПТК» (код 38615098) зареєстровано в якості юридичної осби, про що 28.05.2013 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, взято на податковий облік Прилуцької ОДПІ 29.05.2013, що підтверджується актом перевірки від 30.06.2015 № 313/22-38615098 (а. с. 12).

Судом встановлено, що Прилуцькою ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «АПТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Мансарі», ТОВ «Торіні» за лютий 2015 року, за результатом якої складено акт від 30.06.2015 № 313/22-38615098 (а. с. 12-23), яким встановлено порушення:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобовязання за по ТОВ «Комплекс-Агромарс» за лютий 2015 року на загульну суму ПДВ 576398,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит за лютий 2015 року в сумі ПДВ 563207,00 грн, в т.ч. по взаємовідносинах з ТОВ «Мансарі» в сумі 65197,00 грн, ТОВ «Торіні» в сумі 498010,00 грн.

На запитання суду у судовому засідані відповідачем було підтверджено, що результати даної перевірки було внесено до аналітичної системи Міністерства доходів і зборів України та відповідно відкореговано податкові зобовязання позивача, а також було уточнено назву даної ситеми, підсистема «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок», а не база як помилково зазначено у позові.

При вирішенні даного спору суд керується вимогами Податкового кодексу України, Закону України від 04.12.1990 № 509 «Про державну податкову службу в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 «Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», а також вимогами Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236.

Суд зазначає, що спосіб дій органів державної податкової служби України при реалізації владної управлінської функції - контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов'язань платників податків визначений нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом; проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Відповідно до п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2010 № 1245, у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобовязаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обовязковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

Згідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи ДПС мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.

Як зазначено у судовому засіданні предстаником відповідча, причиною винесення наказу на перевірку та проведення самої перевірки є ненадання товарно-транспортних накладних.

У судовому засіданні представником відповідача не зазначено жодного доказу на підтвердження існування будь-якої підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Більш того, на вимогу ухвали суду від 04.08.2015 відповідачем не надано жодних доказівна підтвердження дотримання ним вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст. 78 ПК України, а також не надано жодних пояснень причини їх ненадання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем було порушено законодавчо встановлений порядок та спосіб проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Отже, в порушення вищезазначених норм податковим органом за відсутності причин проведення перевірки, визначених п.п. 78.1.1 п. 78 ст. 78 ПК України, та з порушенням умов передбачених п. 78.4 ст. 78 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

Верховний Суд України у постанові від 27.01.2015 по справі № 21-425а14 проаналізувавши норми ПК України дійшов висновку, що лише з дотриманням встановлених умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Хоча у цій постанові йде мова про п. 79.2 ст. 79 ПК України, а не п. 78.4 ст. 78 ПК України, але їх зміст є тотожнім і лише стосується різних видів перевірок.

Більш того, під час перевірки податковий орган вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки перевірці підлягали лише взаємовідносини по ТОВ «Мансарі» та ТОВ «Торіні», однак відповідачем під час перевірки встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобовязання по ТОВ «Комплекс-Агромарс» за лютий 2015 року на загульну суму ПДВ 576398,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що підставами порушень, визначених в акі перевірки, є лише не надання під час перевірки сертифікатів, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні та відсутність трудових резервів, складських приміщень, транспортних засобів для здійснення діяльності, однак такі доводи не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Щодо не надання сертифікатів, посвідчення якості, на спростовання доводів відповідача, позивачем зазначено, що під час використання придбаного товару у своїй господарській діяльності, вони були передані разом із товаром кінцевому споживачу.

Доводи відповідача щодо неможливості здійснення контрагентами позивача фінансово - господарської діяльності у зв'язку з відсутністю у них необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів суд вважає необґрунтованими, оскільки чинним цивільним та господарським законодавством дійсність і реальність договорів та правомірність виданих за ними, зокрема, податкових накладних не обумовлені наявністю у постачальника (продавця) матеріальних та трудових ресурсів для здійснення такої діяльності.

Доводи відповідача про безтоварний характер проведених операцій з підстави ненадання товарно-транспортних накладних суд відхиляє, оскільки, ненадання транспортної документації не може бути єдиною беззаперечною підставою для висновку про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з огляду на те, що відповідною документацією має бути підтверджено здійснення послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Зауважень же щодо наявності та складання податкових накладних у відповідача не має, хоча саме належним чином складена податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, що вбачається як з акту перевірки так і у судовому засіданні предстаником відповідача не зазначено жодних зауважень до них.

Крім того, наслідком складеного акту перевірки стало коригування відповідачем показників податкового кредиту та податкових зобов'язань у підсистемі «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок», що не заперечується відповідачем.

Підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобовязані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Доводи ж відповідача про те, що внесення відомостей у підсистемі «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок» не несе жодних правових наслідків спростовується доводами позивача, оскільки за результатами такого внесення відповідач має проводити зустрічні звірки контрагентів позивача, що тягне за собою втрату ділової репутації позивача.

Дії податкового органу по виключенню з електронних баз задекларованих платником податків податкового кредиту та податкових зобовязань без прийняття податкових повідомлень-рішень є протиправними, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що вони повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формує податкові зобовязання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника.

Наведену правову позицію відображено, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11.11.2014 по справі № 826/6809/14 (головуючий Голубева Г.К), від 21.10.2014 по справі № 2а/0470/8765/11 (ОСОБА_3Є.), від 17.10.2014 по справі № 813/8373/13-а, від 10.11.2014 по справі № 805/5236/14 (ОСОБА_4І.), від 03.12.2014 по справі № 826/14018/14, від 14.10.2014 по справі № 814/850/14, від 13.10.2014 по справі № 816/3469/13-а, від 27.10.2014 по справі № 825/42277/14, від 17.11.2014 по справі № 821/851/14, від 12.11.2014 по справі № 810/5055/14 (головуючий Кошіль В.В.), від 13.10.2014 по справі № 826/11305/14, від 02.10.2014 по справі № 804/10179/13-а (головуючий Ланченко Л.В.), від 08.10.2014 по справі № 821/3482/13-а, від 12.12.2014 по справі № 826/13139/14 (головуючий Моторний О.А.), від 07.10.2014 по справі № 815/2403/14, від 25.11.2014 по справі № 804/4958/14 (головуючий Бухтіярова І.О.), від 21.10.2014 по справі № 811/3293/13-а (головуючий Цвіркун Ю.І.), від 31.10.2014 по справі № 814/851/14 (головуючий Приходько І.В.), від 11.09.2014 по справі № 825/406/14 (головуючий Юрченко В.П.), від 27.02.2014 по справі № 825/630/14 (головуючий Федоров М.О.), від 23.09.2014 по справі № 825/1959/14 (головуючий Шипуліна Т.М.), від 08.08.2014 по справі № 826/8016/14 (головуючий Карась О.В.), а також у постановах Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014 по справі № 804/3616/13-а, від 04.11.2014 по справі № 804/8819/13-а (головуючий Вербицька О.В.), від 21.10.2014 по справі № 820/4691/13-а (головуючий Маринчак Н.Є.), від 20.10.2014 по справі № 820/4390/13-а (головуючий Цвіркун Ю.І.), від 05.11.2014 по справі № 820/3732/14 (головуючий Костенко А.В.).

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом задоволення інших позовних вимог, в тому числі шляхом виходу судом за межі позовних вимог згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: в частині визнання протиправними дій Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області зі здійснення контролю податкових зобовязань шляхом проведення позапланової виїзної перевірки, оформленої актом № 313/22-38615098 від 30.06.2015; зобовязанняи Прилуцької обєднаної державної податкової інспекціюї Головного управління ДФС у Чернігівській області відновити у підсистемі «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок» стан податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року, який існував до проведення по особовому рахунку приватного підприємства «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 313/22-38615098 від 30.06.2015, для повного захисту прав позивача.

Таких висновків суд дійшов, виходячи із правової позиції постанови Верховного Суду України від 09.12.2014 по справі № 21-511а14.

Відповідно ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України рішення при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

В іншій частині позовних вимог суд вирішив відмовити, оскільки акт перевірки та його висновки не підлягають оскарженню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого повного обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються в повній мірі матеріалами справи, а отже враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПП «АПТК» підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «АПТК», - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Прилуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області зі здійснення контролю податкових зобовязань шляхом проведення позапланової виїзної перевірки, оформленої актом № 313/22-38615098 від 30.06.2015.

Зобовязати Прилуцьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернігівській області відновити у підсистемі «Аналітична система» інформаційної системи «Податковий блок» стан податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року, який існував до проведення по особовому рахунку приватного підприємства «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 313/22-38615098 від 30.06.2015.

Зобовязати Прилуцьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернігівській області подати суду звіт про виконання цієї постанови не пізніше п'яти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Попередити Прилуцьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернігівській області про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «АПТК» судові витрати у сумі 146 (сто сорок шість) грн 16 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан