Справа № 2-а/2506/10862/11
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/647/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

при секретарі - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

30.05.2011 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова, в якому, змінивши позовні вимоги, просила визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи з 01 лютого 2010 року у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009 постійно та сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015, адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2015 постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 жовтня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Позивач у поданій до початку судового засідання письмові заяві просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала в Державному вищому навчальному закладі «Українська академія бізнесу та підприємництва» відокремленому структурному підрозділі Чернігівського факультету бізнесу УАБП з 12 вересня 2005 року на посаді в.о. старшого викладача Чернігівського інституту менеджменту підприємництва, відокремленого підрозділу УАБП за контрактом. З 01.09.2006 переведена на посаду старшого викладача кафедри фінансів та обліку Чернігівського факультету бізнесу УАБП, з 01.05.2009 переведена на посаду старшого викладача кафедри фінансів та обліку факультету бізнесу УАБП, що підтверджується довідкою Української академії бізнесу та підприємництва від 26.05.2011 № 204.

У відповідності до довідки від 17.06.2011 № 333 ОСОБА_1 виконала з січня 2008 року по січень 2010 року наступну кількість академічних годин для підготовки бакалаврів та спеціалістів за спеціальностями «Міжнародна економіка», «Маркетинг», «Економіка підприємства», «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності», «Фінанси», «Менеджмент організації»: у 2007-2008 н.р. - 445 ак. годин, у 2008-2009 н.р. - 643,6 ак. годин, у 2009-2010 н.р. - 627,6 ак. годин (а.с. 50).

Позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова, який перейменований в Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», проте листом від 29.11.2010 № 4886/05 їй було відмовлено у проведенні перерахунку з посиланням на те, що перерахунок пенсії проводиться за наявності сертифікату про акредитацію наукового закладу за ІІІ-ІV рівнем акредитації в цілому (а.с. 5).

Так, відповідно до довідки про внесення вищого навчального закладу до Державного реєстру вищих навчальних закладів України та довідки АА № 158254 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України «Українська академія бізнесу та підприємництва» є державним вищим навчальним закладом (а.с. 12-13).

Відповідно до сертифікатів про акредитацію спеціальності «Міжнародна економіка», «Маркетинг», «Економіка підприємства», «Менеджмент зовнішньоекономічної діяльності», «Фінанси», «Менеджмент організації» акредитовані за ІІ-ІІІ рівнями акредитації (а.с. 14-19).

У відповідності до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсіонерам, які після призначення пенсії відповідно до цього Закону працювали за строковим трудовим договором (контрактом) на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників не менш як два роки, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням стажу наукової роботи після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати, визначеної у порядку, передбаченому частинами третьою - сьомою цієї статті.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

Згаданий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року № 257, відповідно до положень якої старший викладач та викладач вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації має право на пенсію, передбачену статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Поняття акредитації вищого навчального закладу за рівнем та статусом, а також акредитації окремих напрямів та спеціальностей законодавчо різняться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» акредитація - процедура надання вищому навчальному закладу певного типу права провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації, відповідно до вимог стандартів вищої освіти, а також до державних вимог щодо кадрового, науково-методичного та матеріально-технічного забезпечення.

Рівень акредитації - рівень спроможності вищого навчального закладу певного типу провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації.

Акредитований напрям - напрям, за яким вищий навчальний заклад певного типу отримав право провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації.

Акредитована спеціальність - спеціальність відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня, за якою вищий навчальний заклад певного типу отримав право провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації.

Акредитований вищий навчальний заклад - вищий навчальний заклад, що визнаний спроможним провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації, за напрямами і спеціальностями відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів, не менше двох третин з яких є акредитованими.

Зі змісту наведених визначень вбачається, що законодавець поклав в основу поняття акредитації здатність та право здійснювати освітню діяльність та готувати фахівців певного рівня.

У статті 24 Закону України «Про вищу освіту» встановлює визначення конкретних рівнів акредитації вищих навчальних закладів. Згідно з її положеннями вищим навчальним закладом третього рівня акредитації є вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста, а також за окремими спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня магістра.

Зміст наведеної статті кореспондується з висновком, що рівень акредитації - це, у першу чергу, здатність здійснювати підготовку фахівців відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року № 978 затверджено Положення про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах.

В Положенні також розрізняються такі поняття, як акредитація щодо підготовки фахівців з певного напряму (спеціальності) та акредитація закладу за рівнем та статусом. Згідно з його вимогами при проведенні акредитації щодо підготовки фахівців з певного напряму експерти вивчають питання про склад професорсько-викладацьких кадрів, що забезпечують підготовку фахівців, стан їх підготовки і оновлення кадрів.

Отже, склад педагогічних працівників є одним із першочергових показників можливості навчального закладу надавати освітні послуги належного рівня. Підтвердження рівня акредитації певного напряму (спеціальності) водночас підтверджує можливість надання відповідними педагогічними працівниками високого рівня освіти.

Також необхідно враховувати, що акредитація певного напряму (спеціальності) дає право видавати випускникам закладу дипломи державного зразка, рівень яких є номінально однаковим, безвідносно рівня акредитації усього закладу за статусом.

Зокрема, позивач працювала старшим викладачем кафедри фінансів та обліку факультету бізнесу УАБП і здійснювала підготовку фахівців за напрямами, акредитованими третім рівнем та з можливістю отримання освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст.

Як убачається з довідки про акредитацію державного вищого навчального закладу для обчислення пенсій, виданої ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва» 03.11.2010 № 062/01-26, ОСОБА_1 викладає в Чернігові на факультеті бізнесу, де взагалі не проводиться підготовка молодших спеціалістів, тобто проводиться підготовка фахівців тільки ІІІ-ІV рівня акредитації (а.с. 9).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» метою цього Закону є врегулювання відносин, пов'язаних з науковою і науково-технічною діяльністю та створення умов для підвищення ефективності наукових досліджень і використання їх результатів для забезпечення розвитку усіх сфер суспільного життя.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 8 цього ж Кодексу суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи з наведених принципів та завдань, суд погоджується з доводами позивача, оскільки вона виконувала науково-педагогічну роботу такого рівня, який дозволяє випускати фахівців з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (що, згідно статті 24 Закону № 2984-ІІІ, є виключним правом вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації), тобто є науково-педагогічним працівником.

Керуючись ст. ст. 158 - 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2010 у відповідності до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009 та провести відповідні виплати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун