Справа № 22-а-4117/09
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-4117/09 Головуючий у 1-й інстанції: Лопатін А.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2010 р.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі О.Г. Хрімлі, Н.М. Літвіної, О.Ф. Ситникова, К.В. Черняк,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на постанову Господарського суду Київської області від 17 грудня 2008 року по справі за позовом Управління пенсійного фонду України у м. Славутич до Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И Л А:

Управління пенсійного фонду України у м. Славутич звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01.11.2007 року по 01.09.2008 року у сумі 139620,30 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 17 грудня 2008 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Первинною профспілковою організацією Чорнобильської АЕС подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь в апеляційному розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача за період з 01.11.2007 року по 01.09.2008 року утворилась заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.

Первинна профспілкова організація Чорнобильської АЕС є юридичною особою і зареєстровано в Управлінні пенсійного фонду України у м. Славутич як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З позову вбачається, що за період з 01.11.2007 року по 01.09.2008 року у відповідача утворилась заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 139620,30 грн.

Сума заборгованості виникла по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1.

Призначення таких пенсій відбувається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 року №1788-ХІІ з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно ст. 13 зазначеного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, громадяни зайняті повний робочий день на роботах за Списком №1 мають право на призначення пенсії на пільгових умовах для чоловіків при досягненні 50 років, жінки -45 років.

Порядок відшкодування витрат на виплату та доставку зазначеної категорії пільгових пенсій Пенсійному фонду до набрання законної сили Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІV з наступними змінами та доповненнями, врегульований Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.10.2001 року № N 16-6, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2001 р. за N 998/6189 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України».

Відповідно до розділу 7 зазначеної Інструкції встановлено порядок нарахування збору на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку підвищеного розміру пенсій особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації та фактичних витрат на виплату підвищеного розміру пенсій науковим працівникам державних не бюджетних підприємств.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІV з наступними змінами та доповненнями, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі п. «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»не підлягали відшкодуванню Пенсійному фонду до 01.01.2004 року.

З дня набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій проводиться в розмірі 20% від фактичних витрат з поступовим збільшенням щороку на 10% до 100% розміру витрат.

Відповідно, відповідач зобов'язаний з 01.01.2004 року проводити відшкодування позивачу витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списком №1 відповідно до п. «а»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, відповідно до довідок (а.с. 49-56), у відповідача працювали громадяни на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Конституційне право громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначаються та закріплюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 55 зазначеного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювати на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 (чоловіки -10 років і більше, жінки -7 років і 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на два роки понад передбачений цією статтею.

Тобто, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»прямо передбачає обов'язок його застосування при визначенні віку виходу на пенсію, призначення та виплаті пенсій, тим самим забезпечуючи відповідній категорії громадян додатковий захист, як таким, що працюють або проживають на території радіоактивного забруднення.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»підприємства зобов'язані відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії, особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Стаття 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»закріплює, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, закріплені даною статтею мають право на визначення віку виходу на пенсію із зменшенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що для зазначеної категорії працівників відповідача, які працювали на роботах з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, вік виходу на пенсію: для чоловіків складає -55 років, а для жінок -50.

Відповідно, до досягнення зазначеного віку, відповідач зобов'язаний проводити відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, а після його досягнення зазначений обов'язок перекладається на державу, що підтверджується положеннями статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що з матеріалів справи вбачається, що органом ПФУ направлено на адресу відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в якому за твердженнями позивача зазначені грошові кошти, виплачені пенсіонерам разом з витратами на доставку цих пенсій. Інших доказів понесення витрат не надано.

Між тим, наданий розрахунок не є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органом ПФУ пільгових пенсій та витрат на їх доставку.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, невірно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС -задовольнити.

Постанову Господарського суду Київської області від 17 грудня 2008 року -скасувати.

У задоволенні позовних вимог Управління пенсійного фонду України у м. Славутич до Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій -відмовити.

Повний текст постанови виготовлений 15 червня 2010 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

О.Ф. Ситников