Справа № 826/16463/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 серпня 2015 року 13:43 № 826/16463/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Грабовському В.А., розглянувши у судовому засіданні подання

за заявоюДержавної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтлайн-ІТ"
про стягнення заборгованості у сумі 123 301,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Івченко Я.В.

від відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтлайн-ІТ" про стягнення заборгованості у сумі 123 301,71 грн.

В обґрунтування подання заявник зазначає, що Відповідачем подано до податкового органу декларацію з плати за землю від 16.02.2015 року №. На підставі фактичних даних та облікової картки загальна сума заборгованості Відповідача, яка підлягає задоволенню, з урахуванням переплати становить 123 301,71 грн., яку Відповідач самостійно не сплатив.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали подання у повному обсязі та просили суд задовольнити вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідачем надано до суду заперечення на подання, в обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що ТОВ «Софтлайн-ІТ» втратив право користування Земельними ділянками № 1 та № 2, а також, враховуючи факт переходу права користування Земельною ділянкою № 2 до ПрАТ «Хайтек Парк», у ТОВ «Софтлайн-ІТ» відсутні будь-які зобов'язання по сплаті орендної плати за користування Земельною ділянкою № 1 з 21.09.2013 року та Земельною ділянкою № 2 з 24.01.2014 року.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем 16.02.2015 року подано до Податкового органу податкову декларацію з плати за землю № .

Згідно вищезазначеної декларації Відповідач зобов'язаний протягом 2015 року сплачувати щомісячно орендну плату в розмірі 51482,98 грн.

Податковим органом винесено податкову вимогу від 04.06.2015 року №1525-23, якою встановлено, що станом на 03.06.2015 року заборгованість Відповідача перед бюджетом становить 20335,75 грн.

Крім того, Податковим органом 04.06.2015 року прийнято рішення №253/26-57-23-01-10 про опис майна у податкову заставу.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування подання, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 110.1, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що станом на 12.08.2015 року Відповідач має заборгованість по сплаті до місцевого бюджету податків та інших обов'язкових платежів у розмірі 123 301,71 грн., а саме, по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб.

Дана заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб виникла у зв'язку з поданням відповідачем до податкового органу податкових декларацій по орендній платі за земельну ділянку державної і комунальної власності та несплатою самостійно визначених зобов'язань відповідно до податковій декларації від 16.02.2015 року.

Судом не береться до уваги посилання Відповідача, що спірна земельна ділянка не належить на праві власності останньому, а належить ПрАТ «Хайтек Парк», оскільки, як вбачається з матеріалів справи, саме Відповідачем було подано до Податкового органу 16.02.2015 року декларацію з плати за землю № .

Крім того, податковим органом надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 04.06.2015 року №1525-23 на суму узгодженого грошового зобов'язання 20335,75 грн., проте, дана кореспонденція повернулася на адресу Податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ст. 95, п. 20.1.18. ст.. 20 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу, що на час прийняття рішення докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-3 КАС України, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право, то суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання, проте, в матеріалах справи відсутні докази про наявність спору про право.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав та, як наслідок, необхідність підтвердження обґрунтованості стягнення податкового боргу.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтлайн-ІТ" про стягнення заборгованості у сумі 123 301,71 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн-ІТ» () податковий борг у розмірі 123 301,71 грн.

3. Кошти зарахувати на податок по орендній платі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софтлайн-ІТ» () у сумі 123 301,71 грн. на р/р 0002 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 11021000, одержувач - УДКС у Святошинському районі у м. Києві, ідентифікаційний код 37962074.

4. Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук