Справа № 2270/6084/12
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2270/6084/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників відповідачів
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 Оглиа до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому , Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та стягнення помилково сплаченого збору, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення з Державного бюджету України на його користь 12747,62 гривень сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

На обґрунтування позову послався на те, що 23 березня 2012 року з метою реєстрації придбаного автомобіля марки Аudi А6, 2012 року випуску, він сплатив вказану суму коштів, що суперечить вимогам статті 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (у редакції, чинній на час такої сплати; далі Закон № 400/97-ВР), відповідно до якої цей збір сплачується при відчуженні автомобіля, а не при його купівлі.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови в поверненні сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля Аudi А6, державний номер НОМЕР_1. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 12747,62 гривень збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплаченого при придбанні легкового автомобіля Аudi А6, державний номер НОМЕР_1. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року касаційні скарги управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому і Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області - задоволені частково. Постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року скасовані. Справа за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, про визнання дій неправомірними та стягнення помилково сплаченого збору направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року встановлено, що приймаючи рішення про стягнення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з Державного бюджету України, суд першої інстанції не залучив до участі у справі в якості відповідача державний орган, уповноважений розпоряджатися державними коштами - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, а погодився з його участю у справі лише як третьої особи, у той час як зобовязання за рішенням суду не можуть покладатися на осіб, які не є сторонами у справі.

На виконання вказаної ухвали Вищого адміністративного суду України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області залучене в якості відповідача у даній справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. 12.08.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Оскільки відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду, кошти у сумі 12747,62 грн., сплачені позивачем в якості збору на обов'язкове пенсійне страхування при купівлі легкового автомобіля AUDI A6 були стягнуті в повному обсязі, просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні вказаних коштів.

Представники відповідачів проти позовних вимог заперечили, про що надали письмові заперечення, просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У березні 2012 року ОСОБА_3 придбав легковий автомобіль марки Аudi А6, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, при реєстрації якого 23 березня 2012 року сплатив збір на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% вартості автомобіля, що склало 12747,62 гривень.

При зверненні до відповідача із заявою про стягнення сплачених коштів позивачеві було відмовлено та розяснено, що збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів поверненню не підлягає, посилаючись при цьому на Порядок сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (далі Порядок).

Пунктом 7 статті 1 Закону № 400/97-ВР, якою визначено вичерпний перелік осіб платників збору на обовязкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12 Порядку платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на такі автомобілі, зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Отже, на час виникнення спору положення Порядку суперечили вимогам Закону № 400/97-ВР у частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Враховуючи наведене та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що при вирішенні цього спору застосуванню підлягають положення Закону № 400/97-ВР, яким не передбачено сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування юридичними та фізичними особами при здійсненні операцій з придбання легкового автомобіля.

За правилами частини 3 статті 3 Закону № 400/97-ВР платники збору при відчуженні легкових автомобілів сплачують цей збір на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, закріплено у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженому наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (чинному на час виникнення спірних відносин), пунктами 3, 5 якого передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в цих органах, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету або поданням платника податків, зборів (обовязкових платежів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 ОСОБА_2 питання ведення обліку податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету з огляду на коди бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року № 11, органом, який забезпечує здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено Пенсійний фонд України.

На підставі викладеного, збір, помилково зарахований до спеціального фонду державного бюджету внаслідок сплати особою, яка не є субєктом цього збору, підлягає стягненню з Державного бюджету України через територіальні управління Державного казначейства України.

Згідно із ст.ст. 11, 71, 86 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений обов'язку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля, а відповідачем неправомірно відмовлено в поверненні коштів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні коштів у сумі 12747 (дванадцяти тисяч семисот сорока семи) грн. 62 коп., сплачених ОСОБА_3 при купівлі легкового автомобіля AUDI A6, державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 в якості збору на обов'язкове пенсійне страхування.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17 серпня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя