Справа № 2а-13423/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 травня 2011 р. 2а-13423/10/0470

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Потолова Г.В., розглянувши адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стальпром-Н» про стягнення заборгованості по внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2010 року Управління пенсійного фонду України в м.Нікополь звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стальпром-Н» боргу по внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за серпень 2010 р. у розмірі 1268грн.12коп.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, в порушення п.2 та п.3 ч.1 цієї статті, у позовній заяві не зазначено адреси електронної пошти, відповідно, позивача та відповідача, або посилання на їх відсутність, оскільки ці реквізити можуть бути потрібні суду для здійснення термінових викликів чи повідомлень, зясування причин неприбуття до суду.

Також, відповідно до ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до них документів.

Проте, надані до матеріалів адміністративного позову копії фіскального чеку №1601 від 25.10.2010р. та реєстр відправлених листів від 25.10.2010р. згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів УПФУ не можна вважати належним доказом відправки кореспонденції відповідачу у розумінні ст.ст.69-70, 106 КАС України, оскільки з їх змісту неможливо дійти висновку, що саме копія поданої до суду позовної заяви та додані до неї документи надіслані на адресу відповідача та, взагалі, які саме додані документи надіслані.

Відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року за №270 реєстр відправлених листів є згрупованим поштовим відправленням внутрішніх реєстрованих поштових відправлень, кількість яких становить пять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником (п.2).

Так, послуги поштового звязку надаються згідно Правилами надання послуг поштового звязку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

У відповідності до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року за №270 підтвердженням надання послуг поштового зв'язку є розрахунковий документ документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Відповідні дії працівника поштового зв'язку засвідчуються його підписом та відбитком календарного штемпеля.

Згідно Правил надання послуг поштового звязку:

19. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення.

59. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

61. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Частина 3 статті 48 КАС України, передбачає, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч.7 ст.56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Пунктом 1 ч.1. ст.107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Проте, в порушення приписів ч.4 ст.106 КАС України до заяви, не додані документи, які уповноважують позивача, положенням або статутом бути законним представником в суді, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність, правоздатність).

Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідно до ч.5 ст. 106 КАС України одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що в даному випадку до позовної заяви не додано документу з якого можна дійти висновку щодо підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності особи, яка підписала адміністративний позов.

У відповідності до ч.2 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, позивачем не надані докази реєстрації відповідача в УПФУ в м.Нікополь. Отже, неможливо дійти висновку щодо виникнення підстав стягнення з відповідача сум. Та відсутні докази реєстрації відповідача саме за вказаною в адміністративному позові адресою, станом на час звернення до суду.

Крім того, всупереч зазначеній нормі, позивачем не підтверджено наявність чи відсутність державної реєстрації юридичної особи відповідача (витяг чи довідка Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на дату звернення до суду), у звязку з чим взагалі неможливо дійти висновку про юридичне та фактичне існування відповідача

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху на підставі ч.1 ст.108 КАС України, встановивши строк для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 106, 108, 122, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви -, з додержанням вимог ст.ст.106, 108, 122 КАС України.

Позивачу в строк до 20 червня 2011 р. усунути вказані недоліки позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.