Справа № 0311/1187/2012
Суддя: Покидюк М. В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0311/1187/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Покидюка М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Протягом 2011 року позивачу така допомога не виплачувалася в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Просила суд зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату державної соціальної допомоги як дитині війни за останніх шість місяців по дату судового рішення відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 6 березня 2012 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1, в якому вказала, що проти задоволення позову заперечують, оскільки пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю. Підтвердили, що позивач наділена правовим статусом дитини війни і отримує підвищення до пенсії як дитина війни.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наділена правовим статусом дитини війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, протягом 2011 року позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 49 гривень 80 копійок щомісячно. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, зокрема, пенсійним посвідченням № 383808 із проставленим у ньому штампом „дитина війни, повідомленням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про виплату надбавки позивачу, як дитині війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно п. 17 ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було зупинено на 2006 рік. Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19 січня 2006 року виключено п. 17 ст. 77, а ст. 110 вказаного Закону викладена у новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Чинним законодавством України не було визначено порядку нарахування та виплати у 2006 році щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а Конституційний Суд України не приймав рішень щодо неконституційності Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року (з наступними змінами і доповненнями) повністю чи в його окремих частинах.

Згідно із п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006 року дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було зупинено на 2007 рік, з врахуванням ст. 111 цього Закону, відповідно до якої у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Проте рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Відповідно до п. 41 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 1 січня 2008 року, текст ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі № 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік. Положення п. 41 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу застосуванню підлягають норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, на підставі якої здійснювалось нарахування підвищення до пенсії позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав, суперечить положенням ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Крім цього, суд бере до уваги, що дія норм ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни на 2010-2011 роки не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Ст. 70 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010-2011 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначений ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу він встановлюється у розмірі передбаченого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімальної пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першої цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у поданому до суду запереченні на позовні вимоги на відсутність відповідного бюджетного фінансування для проведення перерахунку та виплати позивачу вказаного підвищення до пенсії, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Зазначене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 8 листопада 2005 року у справі Кечко проти України в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного рішення Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Згідно ст. 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік від 27 квітня 2010 року передбачено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1 липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні, з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: ... осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року передбачено у 2011 році прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1 грудня - 953 гривні та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: …осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 березня 2008 року) управління Пенсійного фонду України в містах та районах відповідно до покладених на них завдань призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни у 2007-2011 роках управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, де позивач перебуває на обліку по даний час. Тому суд приходить до висновку, що саме на відповідача слід покласти обовязок провести виплату позивачу підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Крім того, представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 направлено адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни лише 24 червня 2011 року, що підтверджується відміткою на конверті. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем в поданій до суду позовній заяві не вказано, а тому суд вважає, що під час вирішення даного спору слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Крім того, відповідно до п. 4 розділу VII „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 року, який набрав чинності 20.06.2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року у справі № 1-42/2011 було визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

На виконання вказаних положень закону Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року прийнято постанову № 745 „Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності 23.07.2011 року, якою визначено порядок та розміри виплат, передбачених нормами та положеннями ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення лише по 22.07.2011 року.

Також суд бере до уваги, що згідно п. 3 розділу „Прикінцеві положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2012 рік від 22.12.2011 року, який набрав чинності з 1.01.2012 року, установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 5, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вказаних положень закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 1210 від 23.11.2011 року „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та № 1381 від 28.12.2011 року „Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення, що набрали чинності з 1.01.2012 року, якими визначено порядок та розміри виплат, передбачених нормами та положеннями ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012 вказано, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ст.ст. 63, 69 Закону України „Про Конституційний Суд України від 16.10.1996 року рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно ст. 46 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9.07.2003 року нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що слід зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, встановленого ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 25 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 183-2, 186, 256 КАС України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 28, 46 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9.07.2003 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, встановленого ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 25 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: