Справа № 826/2969/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2015 року 15:30 № 826/2969/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП, Комісія), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30.12.2014 № 1056 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця».

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2015 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 02.04.2015, яке в подальшому відкладалось з метою отримання додаткових доказів для вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відповідні письмові заперечення, в яких зазначив, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указом Президента України від 10.09.2014 № 715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». За таких обставин, відповідач просить суд в позові відмовити.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за поданим сторонами письмовим клопотанням про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

30 грудня 2014 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 1056, якою установлено Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» тарифи:

- на централізоване водопостачання - 7,36 грн за 1 куб. м (без ПДВ);

- на централізоване водовідведення - 4,40 грн за 1 куб. м (без ПДВ).

Установлено Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення згідно з додатками 1, 2.

Як вбачається з матеріалів справи, передумовою для прийняття оскаржуваної постанови, стали наступні обставини.

Начальник галузевої служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернувся до відповідача з заявою (а.с. 30-31 Том І) щодо встановлення тарифів, в якій просив розглянути заяву та додані до неї матеріали щодо встановлення тарифів з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно пояснювальної записки до вказаної заяви (а.с. 35 Том І), на даний час діючі тарифи по населенню, бюджетним організаціям та іншим споживачам, не покривають понесені БМЕУ витрати по наданню послуг з водопостачання. Збитки від надання послуг даним категоріям споживачів за 2013 складають 10426 тис. грн. Це пояснено зростанням витрат на оплату праці, загальнообов'язкове державне страхування та підвищенням тарифних ставок та посадових окладів працівникам підрозділу протягом 2009-2014 на 54%, а також зростанням вартості електроенергії на 69% за аналогічний період.

Крім того, в листі міститься посилання на зростання амортизаційних відрахувань, а також підвищення інших складових витрат, необхідних для функціонування системи водопостачання.

За наслідками проведеного 30.12.2014 засідання Комісії у формі відкритого слухання, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято рішення про, в тому числі, встановлення ДТГО «Південно-Західна залізниця» тарифу на централізоване подопостачання та водовідведення.

Не погоджуючись з правомірністю постанови від 30.12.2014 № 1056, позивач посилається на: 1) відсутність у НКРЕКП повноважень на встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця»; 2) порушення НКРЕКП вимог Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2015 № 715, в частині прийняття оскаржуваної постанови не на відкритих слуханнях та без запрошення споживачів та громадськості; 3) відсутність державної реєстрації оскаржуваної постанови Комісії в Міністерстві юстиції України.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках: 1) ліцензування господарської діяльності та контроль за дотриманням ліцензійних умов; 2) встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках; 3) встановлення для суб'єктів природних монополій, які провадять діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, індивідуальних технологічних нормативів використання питної води; 4) інші засоби, передбачені чинним законодавством України.

При цьому, згідно ст. 1 Закону України «Про природні монополії» суб'єкт природної монополії - суб'єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

В свою чергу, ст. 5 Закону України «Про природні монополії» централізоване водопостачання та водовідведення віднесено до сфери діяльності суб'єктів природних монополій.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в тому числі:

1) бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері

теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення;

2) здійснює:

- ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); розроблення і затвердження ліцензійних умов і порядку контролю за їх дотриманням;

- встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно з Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014 (далі - Положення № 715/2014) НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань установлює тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» здійснює діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі ліцензії, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 11.11.2010 № 1494.

Тобто, встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для Держаного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» віднесено до повноважень НКРЕКП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про відсутність у НКРЕКП повноважень на встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» є необґрунтованими.

Стосовно доводів позивача з приводу порушення НКРЕКП вимог Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2015 № 715, в частині прийняття оскаржуваної постанови не на відкритих слуханнях та без запрошення споживачів та громадськості, суд зазначає наступне.

Вдповідно до пункту 13 Положення про НКРЕКП № 715, рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об'єднань споживачів і громадськості.

В той же час, процедура прийняття рішень НКРЕКП, як колегіального органу, визначена Регламентом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим наказом Комісії від 17.09.2014 № 3 (далі-Регламент).

Відповідно до пу. 4.1 регламенту, основною формою роботи Комісії є засідання. Засідання можуть бути плановими та позачерговими.

Питання щодо установлення та перегляду цін/тарифів розглядаються на відкритих засіданнях Комісії. Учасниками засідання є особи, які звернулися до Комісії із заявою про видачу ліцензії, ліцензіати, споживачі, особи, залучені до участі в розгляді питань (свідки, експерти, перекладачі) та інші заінтересовані особи. При цьому, інформація про місце, дату і час проведення засідань у формі відкритих слухань, порядок денний (крім розділу «Різне») оприлюднюються на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

29 грудня 2014 на офіційному веб - сайті Комісії, було опубліковано інформацію, про розгляд 30.12.2014 на відкритому засіданні Комісії, питання Щодо встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ДТЕО «Південно-Західна залізниця».

30 грудня 2014, на засіданні Комісії, що проводилось у формі відкритого слухання, було прийнято постанову № 1056 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця».

Дійсно, відповідно до п. 4.27 регламенту № 3 від 17.09.2014 Інформація про місце, дату і час проведення засідань у формі відкритих слухань, порядок денний (крім розділу «Різне») оприлюднюються на офіційному веб-сайті НКРЕКП не пізніше ніж за три робочих дні до дня проведення засідання Комісії.

Разом з тим, в рамках спірних правовідносин, з урахуванням підстав, якими позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що за умови наявності законних підстав для прийняття рішення (постанови) про встановлення тарифів, з метою встановлення обгрунтованості тарифів на водопостачання та водовідведення, для, в даному випадку, Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вчинені регулятором певні процедурні порушення при повідомленні інформації про дату час та місце проведення засідань Комісії, не є безумовною підставою для визнання неправомірною та скасування постанови № 1056 від 30.12.2014.

Надаючи правову оцінку доводам позивача з приводу відсутності державної реєстрації оскаржуваної постанови Комісії в Міністерстві юстиції України, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», громадяни, суб'єкти господарювання, їх об'єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб'єктів господарювання, мають право:

- подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;

- у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів;

- подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю;

- бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;

- самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду;

- одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності

Статтею 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин, зокрема, відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Проте, оскаржувана постанова про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення адресована конкретній юридичній особі - Державному територіально-галузевому об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Крім того, в матеріалах справ наявний лист Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 12.02.2015 № 3781/01-09, яким ОСОБА_1 повідомлено, що за сукупністю параметрів пошуку нормативно-правового акта: вид - постанова; видавець - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; дата видання - 30.12.2014; номер - 1056; назва - «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднання «Південно-Західна залізниця», в інформаційному фонді Реєстру, станом на 12.02.2015, інформація відсутня.

За таких обставин, постанова Комісії від 30.12.2014 № 1056 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню «Південно-Західна залізниця» не є нормативно-правовим актом, а тому не підлягає державній реєстрації в Міністерстві юстиції України, внаслідок чого доводи позивача в цій частині є необгрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський