Справа № 821/2488/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

17 серпня 2015 р. 15 год. 39 хв. м. ХерсонСправа № 821/2488/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Стефаненка І.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Голови військово-лікарської комісії Лікаря хірурга Стефаненка Ігора Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Голови військово-лікарської комісії Лікаря хірурга Стефаненка Ігора Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Чаплинського районного військкомату, у якому просить -

- визнати протиправними дії голови військово-лікарської комісії при Чаплинському районному військовому комісаріаті Стефаненка Ігора Володимировича по винесенню постанови про придатність до військової служби ОСОБА_1 від 24.07.2015 року;

- скасувати постанову голови військово-лікарської комісії при Чаплинському районному військовому комісаріаті від 24.07.2015 року по винесенню рішення про придатність ОСОБА_1 до військової служби та

- зобов`язати винести нову постанову відповідно до чинного законодавства України за результатами проходження медичного огляду.

Одночасно з адміністративним позовом ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови військово - лікарської комісії при Чаплинському районному військовому комісаріаті від 24.07.2015 року про придатність до військової служби ОСОБА_1 до ухвалення рішення у даній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказує на очевидні ознаки протиправності дій та постанови голови військово-лікарської комісії при Чаплинському районному військовому комісаріаті у зв`язку з неповним вивченням стану здоров`я та ігноруванням певних норм Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, а також наявністю підстав вважати, що для відновлення порушених прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль у зв`язку з можливим його відправленням для проходження служби у Збройних силах України, що призведе до суттєвого погіршення стану здоров`я та унеможливить приймати участь у ході проведення розгляду адміністративної справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав вказане обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову та просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання з підстав його необґрунтованості та просив відмовити у його задоволенні.

Третя особа в попереднє судове засідання не забезпечила явку уповноваженого представника, про дату та час проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частин третьої та четвертої цієї ж статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення адміністративного позову.

Як вбачається зі змісту клопотання про забезпечення позову, то позивач просить суд зупинити дію постанови військово - лікарської комісії при Чаплинському районному військовому комісаріаті від 24.07.2015 року про придатність до військової служби ОСОБА_1 до ухвалення рішення у даній справі, оскільки вважає його явно протиправним.

Проте, суд констатує, що при розгляді клопотань про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті, тому у разі задоволення зазначеного клопотання та зупинення дії спірного рішення, судом фактично буде вирішено спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Щодо мотивів позивача відносно протиправності оскаржуваних дій та постанови відповідача, то на переконання суду, подання адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправним дій та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не може слугувати беззаперечним доказом того, що таке рішення або дії є очевидно протиправними. Відповідність оскаржуваних дій та рішення критеріям правомірності, підлягає дослідженню при судовому розгляді, а не при вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, із заявленого клопотання судом не виявлено будь-яких дій, які б містили очевидні ознаки протиправності, та які б могли слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову про які просить позивач.

Крім того, суд вказує, що у клопотанні позивач лише констатує факт здійснення відповідачем протиправних дій, що на переконання позивача вчинено всупереч вказаному Положенню про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, проте не надає суду відповідних доказів, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вже зазначалось, однією з законодавчо визначених підстав забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд вказує, що питання щодо необхідності вжиття відповідних заходів вирішується з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Отже, під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

Суд таж відмічає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Проте, зі змісту даного клопотання та наявних у справі документів суд не вбачає, що можлива відправка позивача для проходження служби у Збройних силах України є підставою, що унеможливлює виконання рішення суду, як це вважає позивач.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідач-1, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 111, 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали направити третій особі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.