Справа № 2а-8023/11/1270
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ірметової О.В., судді Борзаниці С.В., Мирончук Н.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2012 року < > справа № 2а-8023/11/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання:

ОСОБА_3

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_4- особисто

від першого відповідача:

від другого відповідача: ОСОБА_5 за дов. від 27 грудня 2011 року

ОСОБА_5 за дов. від 16 січня 2012 року

розглянувши у відкритому

судовому засіданні апеляційні скарги

Державної митної служби України

Луганської митниці

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 7 листопада 2011 року (повний текст складений та підписаний 11 листопада 2011 року)

по адміністративній справі № 2а-8023/11/1270 (суддя Ірметової О.В., Борзаниці С.В., Маринчак Н.В.)

за позовом

ОСОБА_4

до Державної митної служби України

Луганської митниці

про

визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_4, внаслідок чого визнанні протиправними дії Державної митної служби України щодо припинення перебування на державній службі ОСОБА_4 згідно наказу від 31 серпня 2011 року № 1862-к, скасований наказ № 1862-к Державної митної служби України від 31 серпня 2011 року та наказ № 804-к Луганської митниці від 1 вересня 2011 року. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного інспектора відділу дізнання та провадження у справах про порушення митних правил Служби боротьби з контрабандою та порушення митних правил Луганської митниці та стягнуто з Луганської митниці на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 4234 грн. та солідарно з першого та другого відповідачів моральну шкоду у розмірі 1050 грн.

В основу задоволення позовних вимог судом першої інстанції покладена відсутність підстав для звільнення позивача за особисту недбалість внаслідок якої втрачені первинні документи, які свідчили про спробу вчинити протиправні дії направлені на переміщення товарів поза митним контролем та невжиття дієвих заходів для встановлення всіх обставин події під час проведення заходів із виявлення та припинення митних правопорушень (том 1 арк. справи 257-262).

В апеляційній скарзі Державна митна служби України та Луганська митниця посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість рішення, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі (том 2 арк. справи 53-59, 70-77).

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_4 перебував на службі в митних органах з вересня 1999 року, з 1 серпня 2009 року займав посаду головного інспектора відділу дізнання та провадження у справах про порушення митних правил служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Луганської митниці. Присягу державного службовця прийняв 15 вересня 1999 року (том 1 арк. справи 50-51,62-67). На час апеляційного провадження звільнений з митних органів наказом начальника Луганської митниці від 21 грудня 2011 року № 1304-к у звязку зі скороченням штатів, відповідно до пункту першого статті 40 КЗпП України з 21 грудня 2011 року.

Перебування на державній службі в митних органах України позивача припинено з 31 серпня 2011 року за порушення Присяги державних службовців відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу», наказом Державної митної служби України від 31 серпня 2011 року № 1862-К, на виконання якого Луганською митницею прийнятий наказ від 1 вересня 2011 року № 804 (том 1 арк. справи 10-11,60). Обидва накази видані відповідачами під час перебування позивача на лікарняному, тобто в період тимчасової непрацездатності, дана обставина підтверджується листками непрацездатності та не є спірною між сторонами.

Підставою звільнення позивача, як зазначено наказом Державної митної служби України стали результати службового розслідування, викладені в акті службового розслідування від 13 серпня 2011 року, проведеного на підставі наказу Держмитслужби України від 10 серпня 2011 року № 733, яким встановлено факти неналежного та несумлінного виконання позивачем службових обовязків, яке полягає у незабезпечені належного зберігання та втраті документів а саме письмових пояснень та карти-схеми затримання трьох вантажних автомобілів без державних номерів з вантажем товарів народного споживання (поліпропіленові тюки, орієнтована вартість товару складала близько 2 500 000). Тобто позивачем на думку відповідачів вчинені дії, наслідком яких стала втрата первинних документів, що унеможливило подальше документування виявленого правопорушення (том 1 арк. справи 68-104).

Відповідачі доводять порушення позивачем пунктів 2,9 та 2,14 Посадової інструкції позивача, що призвело до порушення вимог приписів статей 10 та 17 Закону України «Про державну службу» та статті 413 Митного кодексу України.

Під час апеляційного провадження зясовано, що ознакою покладеною в основу порушення присяги позивачем є несумлінність. Колегія суддів погоджує позицію апелянтів стосовно того, що порушення присяги є окремою підставою припинення публічної служби і не є різновидом дисциплінарної відповідальності. В свою чергу така підстава звільнення потребує певних засобів доказування. Обставини події викладені в акті службового розслідування не є спірними між сторонами. Спірною є їх оцінка.

Під час апеляційного провадження встановлено, що несумлінність позивача на думку апелянтів полягає у бездіяльності, що означає не документування у повному обсязі певних фактів, а саме не складення протоколу огляду місця події, не відібранні повторних пояснень водіїв, не складання протоколу про митне правопорушення. В основу такої бездіяльності відповідачами покладені службові обовязки позивача передбачені пунктами 2.9 та 2.14 посадової інструкції. Пунктом 2.9 передбачений обовязок позивача вивчати вказівки та орієнтування ДМС України, а також вказівки керівництва митниці з питань боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил та брати участь безпосередньо в заходах щодо їх реалізації. За положеннями пункту 2.14 позивач надає практичну допомогу структурним підрозділам митниці в питаннях організації боротьби з контрабандою й порушеннями митних правил (том перший арк. справи 63).

У межах спірних відносин за позицією апелянтів бездіяльність позивача полягає у ненадані практичної допомоги працівникам митної варти Луганської митниці, при цьому доводами бездіяльності визначаються ті процесуальні дії які не входять до кола обовязків позивача. Практична допомога, не означає на думку колегії підміну функціональних (службових) обовязків інших працівників Луганської митниці. Практична допомога означає насамперед допомогу у здійснені певних обовязків, а не виконання обовязків замість осіб, які потребують такої допомоги.

Як встановлено Постановою про відмову у порушені кримінальної справи від 27 жовтня 2011 року, прийнятою стосовно позивача, за обставинами покладеними в основу звільнення, додатковою перевіркою факту щодо втрати позивачем документів (первинних пояснень водіїв та схеми), то з цього приводу за поясненнями окремих працівників митниці, а також інших свідків вказаної пригоди, відмічено, що вказане трапилось у звязку з тим, що позивачу, згідно інструкцій не було забезпечено охороною місця пригоди працівниками митної варти, що і могло стати причиною та сприянням умов для втрати вказаних документів сторонніми, яких допустили до місця пригоди.

Таким чином, поклавши в основу порушення присяги несумлінність, митні органи (відповідачі у справі) не довили наявність такої несумлінності допущеної позивачем, що спростовує доводи апеляційних скарг стосовно правомірності звільнення позивача за порушення присяги.

Колегія суддів зазначає, що правовий статус позивача, у тому числі підстави припинення служби, врегульовано Законом України «Про державну службу». Підстави припинення державної служби можуть бути загальними, тобто встановленими Кодексу Законів про працю України, та спеціальними, передбаченими в зазначеній нормі Закону, про що зазначено у частині 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Позивача звільнено з публічної служби за спеціальними правилами. Спірним питанням у даній справі є правомірність припинення публічної служби позивача. Недоведеність ознак несумлінності допущеної позивачем як в акті службової перевірки, так і під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційному проваджені доводить протиправність спірних наказів. Стягнення коштів за час вимушеного прогулу є похідним та правомірним.

Стосовно стягнення маральної шкоди, колегія суддів позбавлена можливості погодити таку позицію суду першої інстанції, з огляду на те, що маральна шкода з вини органу державної виконавчої влади за будь-яких обставин відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України, із обовязковим залученням органів Державної казначейської Служби. З огляду на неправильне вирішення даного питання у цій частині постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Стосовно спірних наказів та обраного способу судового захисту суд першої інстанції повно встановив обставини справи, зробив висновки які відповідають обставинам у справі, та прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 198, 200,201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної митної служби України та Луганської митниці на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року по справі № 2а-8023/11/1270 задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року по справі № 2а-8023/11/1270 - змінити, виключивши з резолютивної частини постанови абзац сьомий.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року по справі № 2а-8023/11/1270 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 січня 2012 року. Повний текст постанови складений та підписаний 30 січня 2012 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий : Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_2