Справа № 336/311/15-а
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

14.08.15№ 336/311/15-а
провадження № 2-а/336/34/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє і інтересах ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Шевченківському району про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє і інтересах ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_1 і ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який доповнював в процесі розгляду справи. В позові зазначив, що він являється інвалідом 2 групи, вимушений переселенець з Криму і знаходиться під захистом Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 20.10.2014 р. він був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Членам його сімї в подібній реєстрації було відмовлено.

Його родина дружина ОСОБА_2, неповнолітній син ОСОБА_4, та неповнолітня ОСОБА_3 мали реєстрацію за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт Гурзуф, вул. Санаторна, 8 кв. 58, про що відповідачу були надані оригінали письмових доказів.

Відповідач відмовив йому в проханні направити запит до ДМС з метою підтвердження факту реєстрації членів його сімї в період до 17.03.2014 р. і не має будь-яких доказів того, що станом на 17.03.2014 р. його сімя не проживала з ним в Криму, на тимчасово окупованій території.

Посилаючись на ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ЗУ «Про міжнародні договори України», Директиву ООН від 22.07.1998 р. E/CN.4/1998/53/Add.2, ОСОБА_1 просить зобовязати відповідача зареєструвати, як осіб, переміщених з тимчасово окупованих територій України, членів його сімї, а саме: дружину ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та зобовязати призначити їм адресні соціальні виплати з дати його реєстрації з 20.10.2014 р., в розмірі 2400 грн. на місяць.

В заяві про доповнення позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 22.04.2015 р. він звернувся до відповідача з питанням про продовження йому довідки про взяття на облік, як тимчасово переміщеної особи, строком на 6 місяців. Довідку продовжили з 20.04.2015 р. по 20.10.2015 р..

27.05.2015 р. йому стало відомо, що УПСЗН Шевченківського району м. Запоріжжя відмовило йому в продовженні виплат, передбачених постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р. з тих підстав, що у нього в довідці про взяття на облік відсутній штамп про місце проживання.

Вважає такі дії відповідача дискримінаційними і такими, що суперечать положенням українського і міжнародного законодавства. Просить зобовязати відповідача продовжити йому соціальні виплати, передбачені Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р. в розмірі, передбаченому діючим законодавством, з 20.04.2015 р..

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Від вимоги, викладеної в заяві про доповнення позовних вимог, відмовився, просив її не розглядати.

Представник відповідача заперечила по суті заявлених позовних вимог з огляду на закони України "Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб", "Про свободу пересування і та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України", Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції затверджений постановою Кабінету Міністрі в України від 01.10.2014 року № 509 та зазначила, що не має законних підстав для взяття на облік членів сімї ОСОБА_1 та видачі відповідної довідки про взяття їх на облік, як осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, оскільки вони мають реєстрацію місця проживання у м. Запоріжжі. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

На обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району, як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, перебуває ОСОБА_1, який тимчасово зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був взятий на облік 20.10.2014 р. на підставі Постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 р. «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції». ОСОБА_1 було призначено щомісячну адресну допомогу та відмовлено в призначенні такої допомоги на неповнолітню дитину ОСОБА_4.

Відповідно до Постанови КМУ від 01.10.2014 р. № 509, при зверненні до управління 20.10.2010 р. ОСОБА_1 був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Під час реєстрації, ОСОБА_1, як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_4, надав свідоцтво про народження для реєстрації дитини, як внутрішньо переміщеної особи.

В статті 1 Закону України від 28.10.2014 року N 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб" (далі - Закон N 1706-VII) зазначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно частини другої статті 4 Закону N 1706-VII підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Законом України від 15.04.2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення про призначення допомоги, відповідач врахував, що в період з 01.04.2014 р. на обліку в управлінні, як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, перебуває ОСОБА_2, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: м. Запоріжжя вул. Чарівна/Полякова, 163/1 кв. 12. Соціальна допомога була ОСОБА_2 призначена на підставі довідок, які вона сама надала до управління (згідно довідки № 2135 від 17.04.2014 р. Центру обслуговування абонентів № 3 Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради, до складу родини ОСОБА_2, входять її неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрована за вказаною адресою з 17.05.2006 р.), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстрований за вказаною адресою з 06.08.2010 р.). Згідно довідок № 6615 від 04.12.2014 р. та № 6673 від 05.12.2014 р. Центру обслуговування абонентів № 3 Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради, місце реєстрації неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, законним представником дітей не змінювалося на протязі всього періоду реєстрації).

Згідно статті 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1382-ІV) реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до статті 6 Закону України № 1382-ІV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_1 надав суду картку тимчасової реєстрації ОСОБА_2, з якої вбачається, що вона та неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були зареєстровані на території АР Крим з 17.10.2013 р. по 17.04.2014 р.(а.с. 70).

Разом з тим, з копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 вбачається, що позивач зареєстрована з 30.03.2000 р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна/Полякова, 163/1, кв.12 (а.с.11 зв.).

З наведеного, суд дійшов висновку, що представником позивачів не надано належних доказів реєстрації місця проживання членів його сімї на території Автономної Республіки Крим.

В частині одинадцятій статті 4 Закону України N 1706-VII зазначено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки, продовженні її дії або скасовано її дію, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону, або обставини, що раніше існували, істотно змінились;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

У день подання заяви заявнику видається довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або в той же день видається рішення про підстави відмови за підписом керівника такого органу соціального захисту, що здійснює облік внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи наявність обов'язкової умови в нормативно-правових актах України щодо місця реєстрації особи на окупованій території для отримання спеціального статусу внутрішньо переміщеної особи, суд приходить до висновку про правомірність відмови відповідача.

Враховуючи викладене, позов визнається судом безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, який діє і інтересах ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської Ради по Шевченківському району про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В.Дмитрюк