Справа № 338/1137/15-а
Суддя: Круль І.В. І. В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1137/15-а

18 серпня 2015 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Круль І.В.,

з участю секретаря Рогів Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області у перерахунку пенсії з підвищенням заробітної плати ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області у перерахунку пенсії з підвищенням заробітної плати та просить суд зобов"язати відповідача провести йому перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % місячного заробітку з врахуванням довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18(308) вих12 від 16.10.2012 року починаючи з липня 2012 року і проводити довічно. Просить поновити пропущений процесуальний строк. Однак управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати за період з 01.07.2012 року та виплачувати в майбутньому.

Ухвалою суду позовні вимоги в частині поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду залишені без розгляду та продовжено розгляд адміністративних позовних вимог за період з 27 січня 2015 року.

В судове засідання позивач не з»явився. До початку судового розгляду подав заяву із клопотанням про здійснення розгляду справи у його відсутності. Заявлений позов підтримав з викладених у позовні заяві підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у поданому запереченні заявлений позов не визнала та вказала, що згіднопостанови № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року Кабінету Міністрів України з 14.06.2012 р. затверджено схему посадових окладів працівників органів прокуратури, яка відповідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. У зв'язку із зазначеним, працівники прокуратури, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» мають право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 року . При цьому, розмір пенсії розраховується в розмірі 80% від нового розміру посадового окладу. Розмір пенсії після перерахунку не може бути більше 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, на 01.07.2012 року (8440.00 грн.). Розмір заробітної плати (оклад) не обмежується. Перерахунок пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру» проводиться на підставі розрахованої органами прокуратури України довідки про розмір місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію. Позивачу відповідно до матеріалів пенсійної справи № 144410 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику прокуратури управлінням ПФУ в Надвірнянському районі з 01.10.2002 року у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до поданої ним заяви від 01.10.2002 року в розмірі 1069,86 грн. при загальному стажі роботи 27 років 10 місяців 02 дні, згідно довідка про заробіток від 01.10.2002 року № 14 та інших необхідних документів.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 липня 1986 року працював на різних прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Івано-Франківської області та 16 березня 2004 року був звільнений з посади заступника прокурора Надвірнянського району та з органів прокуратури за власним бажанням (а.с.6-7).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області. Йому з 03 жовтня 2002 року призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати. У відповідності з положеннями статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14 червня 2012 року, у зв'язку з чим з 01 липня 2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

В липні 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надав довідку № 18 (308) вих.12 від 16.10.2012 року, видану прокуратурою Івано-Франківської області, про заробітну плату працюючого на відповідній посаді прокурора станом на 14 червня 2012 року.

Розпорядженням № 153203 від 23.10.2012 року управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі здійснили позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у вищевказаній довідці, на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ).

Суд визнає, що рішення управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі що до зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року є протиправним. Суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі неправомірно застосувало норму права, яка не поширюється на дані правовідносини.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Згідно статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії; процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення й нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. у справі №21-420а13 та у справі №21-348а13, й від 17.12.2013р. у справі №21-445а13.

А тому, перерахунок пенсії, призначеної до 1 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, проте, з урахуванням визначеної законом граничної межі.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України, при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

На підставі вищенаведеного, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано - Франківської області у перерахунку пенсії з підвищенням заробітної плати - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % місячного заробітку.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % місячного заробітку з врахуванням довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18(308) вих12 від 16.10.2012 року починаючи з 27 січня 2015 року і проводити довічно.

Постанову суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Богородчанський районний суд шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Головуюча