Справа № 2-а-656/11
Суддя: Унятицький Д. Є.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-656/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючого судді Унятицького Д.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України у Бородянському районі про визнання неправомірними дій, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, додаткової пенсії та доплати,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона непрацююча пенсіонерка, постійно проживає в зоні посиленого радіологічного контролю, віднесена до першої категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і їй встановлена ІІ група інвалідності, яка пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС. Відповідно до положень ст.ст. 39, 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на щомісячну грошову доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Проте відповідачем нарахування та сплата пенсії здійснювалася всупереч чинному законодавству.

В зв"язку з цим вона звернулась до відповідача, на що отримала відмову.

Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі, щодо відмови в здійсненні перерахунку їй пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячної доплати, як проживаючій на території радіоактивного забруднення в зоні посиленого радіологічного контролю.

Зобовязати Управління ПФУ в Бородянському районі Київської області здійснити перерахунок основної пенсії нарахувавши її в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю нарахувавши її в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячної доплати за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, нарахувавши її в розмірі мінімальної заробітної плати та сплатити заборгованість з 25 травня 2010 року, відповідно до ст.39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати відповідача в подальшому нарахувати та виплачувати пенсію у зазначених розмірах.

Ухвалою від 6 грудня 2010 року позовні вимоги по 2 червня 2010 року були залишені без розгляду.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила слухати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, до суду надіслав заперечення, просив справу розглядати без участі його представника, позов не визнає, вважає, що позивачці правомірно, відповідно до діючого законодавства проводилось нарахування та виплата пенсії, до того ж, позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 122 КАС України суд ухвалює рішення в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, являється пенсіонеркою та постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та є інвалідом ІІ групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями паспорта, посвідчення та вкладки до нього, пенсійного посвідчення, виписки із акта огляду МСЕК, довідкою відповідача, (а.с.6-10,14) та визнається відповідачем.

Як вбачається з довідки Управління ПФУ у Бородянському районі (а.с.10,14) позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Бородянському районі отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, пов'язаної впливом аварії на ЧАЕС, в розмірі відповідно до вимог ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На виконання ч.4 ст. 54 вказаного Закону постановою КМ України № 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" визначено розрахункову величину 19,91 грн., з 1 вересня 2004 року 22,30 грн., відповідно до яких проводився розрахунок пенсії. Відповідно до постанов КМ України від 26 липня 1996 року №831,836 додаткова пенсія до пенсії по інвалідності, призначеної згідно ст. 54 Закону (від заробітної плати в зоні відчуження) обчислювалася, виходячи з розрахункової величини 16,62 грн., а до пенсії по інвалідності згідно Закону України (Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) та ч.4 ст. 54 (мінімальний розмір) виходячи з розрахункової величини 19,91 грн. З 1 січня 2008 року за Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України розрахунок додаткової пенсії встановлено у відсотках до прожиткового мінімуму визначеного для осіб, які втратили працездатність. При збільшенні прожиткового мінімуму всі додаткові пенсії щоразу перераховувалися. Доплата до пенсії яка передбачена статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачці проводиться з 1 березня 2011 року відповідно до постанови КМ України, виходячи з суми 5,2 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 вищевказаного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI п.28 розділу ІІ вносились зміни в Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема в статтю 50 та ч.3 і 4 ст.54, які викладались в новій редакції та змінювали у бік зниження особам, віднесеним до категорії І, інвалідам ІІ групи розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та нижній розмір пенсії.

Однак, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення вказаних статей Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI визнано неконституційними.

Постановою КМ України від 28 травня 2008 року № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" також було знижено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів ІІ групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачці застосуванню підлягають ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивачки.

Також суд не звертає увагу на посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивачки, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

З положень ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком, яка визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

При цьому суд не приймає до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За таких обставин суд вважає, що позивачка з 3 червня 2010 року мала право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 39 ЗУ України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У 2008 році частину першу та другу статті 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було замінено однією частиною такого змісту: "Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України" відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28 грудня 2007 року.

Однак вищезазначені зміни до Закону також рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 були визнані неконституційними.

За таких обставин суд вважає, що позивачка з 1 березня 2011 року мала право на призначення доплати до пенсії, як непрацююча пенсіонерка, яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересв сторін про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області щодо нарахування та виплати державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю та щомісячної грошової доплати, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю в меншому розмірі ніж передбачено статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії позивачки, потерпілій від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи, яка настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувавши з 3 червня 2010 року державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з 1 березня 2011 щомісячну грошову доплату, як непрацюючій пенсіонерці яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області виплатити позивачці не нараховані суми державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю за період з 3 червня по 11 травня 2011 року та щомісячної грошової доплати, як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю з 1 березня 2011 року по 11 травня 2011 року.

Позовні вимоги про зобов"язання в подальшому проводити нарахування не підлягають задоволенню, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав свобод та інтересів фізичних осіб.

Керуючись ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та Законом України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року , ст.ст. 9,11,71,86,99,100,122,159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України у Бородянському районі про визнання неправомірними дій, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, додаткової пенсії та доплати задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та додаткової понсії за шкоду заподіяну здоров"ю щомісячної грошової доплати, як непрацюючій пенсіонерці яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю в меншому розмірі ніж передбачено статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, потерпілої від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи, яка настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нарахувавши з 3 червня 2010 року державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого розміру мінімальної пенсії за віком який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з 1 березня 2011 року щомісячну грошову доплату, як непрацюючій пенсіонерці яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Бородянському районі Київської області виплатити ОСОБА_1 ненараховані суми державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю за період з 3 червня 2010 року по 11 травня 2011 року та щомісячної грошової доплати, як непрацюючій пенсіонерці яка проживає на території зони посиленого радіологічного контролю з 1 березня 2011 року по 11 травня 2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Головуючий-суддя Унятицький Д. Є.