Справа № 808/769/15
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 р. Справа № 808/769/15

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - Інспекція), третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі Управління ПФ) про визнання дій протиправними та скасування вимоги про сплату боргу, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції про визнання протиправними дій щодо нарахування йому єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, скасування вимоги про сплату боргу від 07 жовтня 2014 року № Ф-53-25 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 2535,90 гривень, зобовязання Інспекції не складати вимоги про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Обґрунтував свої вимоги тим, що він є пенсіонером за віком, а значить звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 808/769/15.

Ухвалою того ж суду від 20 квітня 2015 року адміністративну справу № 808/769/15 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Інспекції передано до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року справу № 808/769/15 прийнято до провадження та судовий розгляд призначено на 29 липня 2015 року.

Позивач до судового засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання та просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представників.

Представник Управління ПФ у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представників.

Проти задоволення позову Інспекція заперечила, зазначивши, що позивач отримує пенсію, призначену на пільгових умовах і йому не виполонилося 60 років, він не є пенсіонером за віком, а тому не має права на звільнення від сплати єдиного внеску.

Управління ПФ проти позову також заперечувало, посилаючись на те, що позивач не звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки не досяг загального пенсійного віку.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін відповідно до положень частини шостої статті 128 КАС України на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у якості фізичної особи підприємця 08 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Димитровської міської ради Донецької області та видано свідоцтво платника єдиного податку серії Б № 279121, перебуває на обліку в Управлінні ПФ, є пенсіонером за віком, про що видано пенсійне посвідчення від 17 березня 2010 року № НОМЕР_1.

При цьому, його пенсійний вік знижено на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

13 лютого 2014 року Інспекцією винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф 53-17, якою визначені зобовязання ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у розмірі 1 218,67 гривень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року по справі № 808/9472/14 скасовано вимогу Інспекції про сплату боргу від 13 лютого 2014 року № Ф-53-17 у розмірі 1218,67 гривень за період з 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року вказане рішення суду залишено без змін.

07 жовтня 2014 року Інспекцією винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф 53-25, якою визначені зобовязання ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у розмірі 3 754,57 гривень.

Крім того, як встановлено судом оскаржувана вимога (Ф-53-25 від 07 жовтня 2014 року за період з 01 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року) включає в себе вимогу Інспекції від 13 лютого 2014 року № Ф-53-17 про сплату боргу у розмірі 1218,67 гривень. Оскільки вимога Інспекції від 13 лютого 2014 року № Ф-53-17 скасована, позивач оскаржує лише частину вимоги № Ф 53-25 у розмірі 2 535,90 гривень.

Згідно з приписами статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, суд розглядає питання про законність вимоги Інспекції від 07 жовтня 2014 року № Ф 53-25 в частині заборгованості зі сплати єдиного внеску за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року у розмірі 2 535,90 гривень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, є платниками єдиного внеску.

Згідно з частиною четвертою цієї ж статті особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За правилами статті 9 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Закон не розрізняє такого виду пенсії як пільгова, а право на пільгове зниження пенсійного віку повязується з отриманням пенсії за віком.

Тому позивач, як особа, яка є пенсіонером за віком та не укладала договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, звільняється від сплати за себе єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 21-25а14 від 15 квітня 2014 року.

Таким чином, оскаржувана вимога Інспекції в частині нарахування позивачу суми боргу у розмірі 2 535,90 є незаконною та підлягає скасуванню, а дії Інспекції щодо її винесення визнанню протиправними.

Водночас, суд вважає необґрунтованою вимогу позову про зобовязання Інспекції не складати вимог зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З системного аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що суд може захистити право особи шляхом зобовязання субєкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій лише у тому разі, коли є достатні підстави очікувати неминучого вчинення відповідних дій.

Водночас, у спірному випадку, позивач ґрунтує свої вимоги на припущенні про можливість порушення його прав у майбутньому. При цьому не наводить жодних доводів на підтвердження неминучості настання відповідних обставин.

Тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до приписів статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 94, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо нарахування фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Вимогу Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 07 жовтня 2014 року № Ф 53-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині суми заборгованості у розмірі 2 535,90 гривень - скасувати.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.