Справа № 2а-1423/09/1970
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 30146/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Носа С.П.

за участю секретаря судового засідання Саламаха О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року у справі за позовом Збаразької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2009 року позивач Збаразька міжрайонна державна податкова інспекція Тернопільської області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та з уточненням позовних вимог, просить стягнути з відповідача податкову заборгованість по штрафних (фінансових) санкціях в сумі 61 330,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що у відповідача була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності. В результаті даної перевірки було виявлено порушення п.п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За вищевказані порушення рішенням Збаразької МДПІ (Лановецького відділення) № від 18 серпня 2008 року до відповідача було застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 63 122,85 грн., з яких відповідачем добровільно погашено тільки 1 792,10 грн., а тому решту заборгованості позивач просить стягнути на підставі рішення суду.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року позовні вимоги задоволено. Постановлено стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 податкову заборгованість по штрафних (фінансових) санкціях в сумі 61 330,75 грн., яку перерахувати на р/р 0347 державного бюджету, отримувач ГУДКУ в Тернопільській області, код платежу НОМЕР_1.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в ході проведення перевірки встановлено порушення п.1, 2, 9, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Збаразької МДПІ від 18 серпня 2008 року є правомірним і суми штрафних санкцій, визначені ним, підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відкласти провадження у справі до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2010 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 7 КАС України, принципами адміністративного судочинства є, зокрема, забезпечення касаційного оскарження рішень адміністративного суду. Однак. Тернопільський окружний адміністративний суд всупереч вказаним вимогам законодавства, незважаючи на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2010 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2010 року по вказаній справі, безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_1, не відклавши розгляд справи, чим фактично невілював її право на касаційне оскарження ухвали суду.

Крім цього, рішення про застосування стягнутих оскаржуваним рішенням суду фінансових санкцій є предметом судового розгляду у іншій справі, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2009 року оскаржено у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду, який ухвалою від 31.07.2009 року відкрив касаційне провадження.

Враховуючи вищенаведене, до вирішення цієї справи стягувати у примусовому порядку з відповідача спірні фінансові санкції є передчасним та надалі утруднить поворот виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках і в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги). Згідно ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Пунктом 11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що працівниками ДПІ 30 липня 2008 року проведена перевірка автозаправної станції «ТНК», що знаходиться в м. Ланівці по вул. Миру, 10 та належить приватному підприємцю ОСОБА_1 та знаходиться в м. Ланівці вул. Миру, 10 щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону та торгових патентів.

За результатами перевірки складено акт № 229/2303/НОМЕР_2 від 30 липня 2008 року, на підставі якого 18 серпня 2008 року прийнято рішення № про застосування штравних (фінансових) санкцій в сумі 63 122,85 грн.

В ході проведення перевірки працівниками ДПІ встановлено порушення п.1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року із наступними змінами та доповненнями, а саме:

- розрахункова операція на повну суму покупки (12 322,15 грн.) не проведена через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО з роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції або у випадку, передбаченим Законом про РРО, із застосування зареєстрованої у встановленому порядку розрахункової книжки;

- не забезпечено щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальних звітних чеків;

- не забезпечено відповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в сумі 234,42 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду суду від 2 жовтня 2008 року у справі за позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до Збаразької МДПІ (Лановецького відділення) про часткове скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 18 серпня 2008 року позовні вимоги задоволено і зазначене рішення було скасовано.

Однак, Львівський апеляційний адміністративний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги, поданої Збаразькою МДПІ (Лановецьким відділенням) на постанову суду першої інстанції, 23 квітня 2009 року ухвалив рішення, яким скасував постанову суду першої інстанції та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Збаразької МДПІ про скасування рішення про застосування штрафних ви (фінансових) санкцій № від 18 серпня 2008 року відмовив. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Частиною 1 статті 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги заперечення представника відповідача про неможливість стягнення штрафних санкцій до розгляду справи у Вищому адміністративному суді, оскільки постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її проголошення, а у випадку її скасування судом касаційної інстанції постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги Збаразької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року у справі № 2а-1423/09/1970 за позовом Збаразької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.03.2012 року.