Справа № 2-а-769-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-769-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2010 року «8» година 30 хвилин місто Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корман О.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Уманському районі Черкаської області про перерахунок пенсії по інвалідності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 жовтня 2010 року звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області, у якому, посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 1 жовтня 2010 року відповідно до вимог статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 13 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Крім того, зобовязати відповідача виплатити йому не донараховної пенсії відповідно до статей 99, 100 КАС України, звільнити позивача від сплати судових витрат.

11 листопада 2010 року відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, у якому він посилається на те, що так як вимоги чинного законодавства при виплаті доплати до пенсії позивачу дотримуються та проводиться доплата в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, та просив у задоволенні позову відмовити повністю, взявши до уваги ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Позивач відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №424842, виданого 6 вересня 2006 року Черкаською облдержадміністрацією. У вкладці до вказаного посвідчення зазначено, що позивач учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Посвідчення безстрокове.

Згідно посвідчення серії Є №061500 виданого 11 вересня 2006 року Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської райдержадміністрації, позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно виписки із акту МСЕК серії 5ЧК №091447 від 30 серпня 2006 року, ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи, захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена безстроково.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно положень п.1 ч.1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, і які являються інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Проте, ці виплати здійснювались відповідачем виходячи з розрахункової величини відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 та Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654.

Разом з тим, позивач має право на отримання пенсії як інвалід ІІ групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, які мають бути виплачені відповідачем відповідно мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування , а не постановами Кабінету Міністрів України, наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 19 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивача, застосуванню підлягають стаття 50 та стаття 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно положення частини третьої статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом. Однак наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та пенсії, як інваліду ІІ групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Посилання відповідача в своєму запереченні на ухвалу Конституційного Суду України №27-у/2009 від 19.05.2009 року при обґрунтуванні непоширення мінімального розміру пенсії за віком установленого в абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, являється безпідставним, оскільки вказаною ухвалою було відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальна пенсія за віком, що міститься у статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195ІV, тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальний розмір пенсії за віком, використаного в частині першій статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058ІV, статті 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017ІІІ на підставі пунктів 1, 4 частини першої статті 45 Закону України „Про Конституційний Суд України

В силу статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивач звертається з вимогою про зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 1 жовтня 2010 року, тобто в межах 6-місячного строку для звернення до суду, суд не вбачає в даному випадку пропуску позивачем строку для звернення до суду, як на це вказує відповідач у своєму запереченні.

Проте, позивач у своєму позові не зазначив кінцевий термін, до якого він просить зобовязати зробити відповідача перерахунок та виплату пенсії, тобто з його вимог вбачається поновлення його прав на майбутнє. Однак, неможливо зробити перерахунок пенсії позивачу в майбутньому, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивача у майбутньому, а відповідно до вимог ст.6 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому. Позивач у своєму позові обґрунтував лише вимоги, які мали місце до звернення до суду. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 1 жовтня 2010 року (як визначив сам позивач) і до 26 жовтня 2010 року (дати звернення до суду з позовом).

У звязку з чим позов підлягає до часткового задоволення, де дії відповідача щодо невиплати позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, передбачених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід визнати неправомірними та зобовязати його вчинити дії щодо перерахунку та виплати позивачу , відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 та з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 1 жовтня 2010 року по 26 жовтня 2010 року (включно), із врахуванням вже проведених виплат.

В даному випадку суд вважає, що слід визнати неправомірними дії відповідача саме щодо невиплати позивачу передбачених законом виплат, а не визнати неправомірними відмову у таких виплатах, так як позивач не надав відомостей про те, що йому було відмовлено у здійсненні перерахунку саме з 1 по 26 жовтня 2010 року, однак з матеріалів справи вбачається, що така невиплата мала місце у зазначений позивачем час.

Вимога позивача щодо зобовязання відповідача виплатити позивачеві не донарахованої пенсії відповідно статей 99, 100 КАС України, задоволенню не підлягає, так як вказані статті не визначають порядок нарахування та виплати пенсії, а визначають лише строк звернення до суду.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязання відповідача при проведенні перерахунку та виплати пенсії, застосовувати статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як з матеріалів справи вбачається, що виплати згідно вимог вказаного закону виплачуються без порушень.

Сторони слід звільнити від сплати судового збору згідну Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 14, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11, 17, 18, 158-163, 183-2 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, у розмірах, передбачених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Уманському районі Черкаської області вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 та з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 1 жовтня 2010 року по 26 жовтня 2010 року (включно), за виключенням суми фактично проведених виплат.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

Сторони звільнити від сплати судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: О.В. Корман