Справа № 815/2591/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2591/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Мороз А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованова Г.М. - не з'явилась,

відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є. - не з'явилась,

третя особа ОСОБА_2 - не прибув,

представника ТОВ " КЕЙ-КОЛЕКТ " - Нікіпелової К.Є.,

представника ТОВ "Бенефіт Істейт" - Орлова П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Істейт", Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3 або позивач) до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованової Г.М. (надалі - Державний реєстратор Молдованова Г.М.), третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Істейт" (надалі - ТОВ «Бенефіт Істейт»), Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (надалі - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»), в якому позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованової Г.М. номер 16494579 від 15.10.2014р. та рішення реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 16677728 від 22.10.2014р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки на момент їх прийняття вступили в законну силу рішення судів щодо визнання за позивачкою права власності на 1/2 квартири, а також рішення суду про вселення позивачки разом з малолітніми дітьми в квартиру та рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованова Г.М. до суду не прибула. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно (згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення судову повістку отримано 10.07.2015р.) Крім того, Молдованова Г.М. не з'явилася у судове засідання, призначене на 02.07.2015р., та не скористалася правами, закріпленими ст. 49 КАС України та не надала до суду ані заперечень проти позовної заяви, ані заяви про визнання позовних вимог тощо.

В судовому засіданні 02.07.2015р. неналежного відповідача - Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції Одеської області, замінено на належного - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорову М.Є.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є. до суду не прибула. Судова повістка, надіслана на адресу відповідача, повернута до суду з довідкою «Укрпошти» про вибуття адресата.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. Судова кореспонденція, яка надсилалась на адресу ОСОБА_2, повернута до суду.

Відповідно до положень ч.11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином для реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.

Представник ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, представник ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" зазначив, що при оформленні кредиту та іпотечного договору з наявним в ньому застереженням на основі якого зареєстровано право власності на приміщення за ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ», позивач надала згоду на укладання вищезазначених договорів. Згода засвідчена нотаріально, а відтак на думку представника третьої особи, позивач погодилася взяти на себе усі ризики, пов'язані з передачею приміщень в іпотеку.

Представник ТОВ "Бенефіт Істейт" в судовому засіданні підтримав правову позицію ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та обставини.

Позивач, ОСОБА_3, громадянка Росії (тимчасова посвідка на постійне проживання Серія НОМЕР_1), в період з 1994р. по 2011 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2.

Як встановлено заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2013р. по справі №522/13166/13-ц, під час шлюбу ОСОБА_2 набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1. що підтверджується свідоцтвом про право власності від 22.04.2005 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради замість свідоцтва про право власності, виданого представництвом по управлінню комунальної власністю Одеської міської ради 21.11.2000 року НОМЕР_2, зареєстрованого ОМБТІ та РОН 22.12.2000 року, р.№965, стор. 198, кн. 10неж. (а.с. 15).

02.06.2011р. між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Кредитний договір №241 МК Ф, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземні валюті в сумі 200 000 дол. США, що на день укладання кредитного договору складає 1010000 грн., у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 2.1 цього договору у забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за даним договором Банком приймається застава квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Того ж дня, 02.06.2011р., між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Іпотечний договір, згідно умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

12.12.2011р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №1, відповідно до п.п.1.1, 1.4 якого, за цим договором Клієнт (АКІБ «УкрСиббанк») зобов'язується передати у власність Фактору (ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»), а Фактор - прийняти Права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клєінта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Одночасно з відступленням Прав Вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма Договорами Забезпечення. Відповідно до Додатку 1 до цього договору, предметом цього договору є права вимоги за кредитними договорами між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2. У тому числі договір №277 МК Ф.

Також 12.12.2011р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого, у зв'язку з укладенням між Цедентом (АКІБ «УкрСиббанк») та Цесіонарієм (ТОВ «Кей-Колект») договору факторингу від 12.12.2011р. №1, Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за договорами іпотеки (у тому числі іпотечний договір від 02.06.2011р.)

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до позивача з повідомленням від 12.04.2014р. про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, в якому повідомляв, що загальна сума заборгованості за Кредитним договором станом на 08.04.2014 року становить 288250,75 дол. США. На виконання Кредитного договору, за умовами Іпотечного договору та на підставі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель, яким є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», має право самостійно обирати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, має право здійснити стягнення шляхом: набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; продажу від свого імені предмета іпотеки. Враховуючи наявну заборгованість за Кредитним договором, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від власного імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу. Зазначеним листом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» повідомило позивача про можливість погасити основне зобов'язання за Кредитним договором протягом тридцятитиденного терміну з моменту отримання позивачем листа.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2014р. по справі №1512/469/2012 визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).

15.10.2014р. Державним реєстратором Молдовановою Г.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16494579, яким право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" (а.с 95).

22.10.2014р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. прийнято рішення №16677728 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ТОВ "Бенефіт Істейт" (а.с. 94).

Незгода позивача з даними рішеннями про реєстрацію прав власності спричинила звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону встановлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону до повноважень органу державної реєстрації прав відноситься проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації.

Положеннями ст. 15 Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - Порядок) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Згідно з п. 8 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

Пунктом 36 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п. 37. Порядку №686, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, серед іншого, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Згідно з п. 46 Порядку №686 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_3, відповідно до заяви від 31.08.2006р. за №407-2-03, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. та зареєстрованою в реєстрі за №3326, надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_2 на передачу в іпотеку в забезпечення його зобов'язань щодо повернення банківського кредиту в сумі 500000 дол. США квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки за АДРЕСА_2, придбаної за спільні кошти під час шлюбу.

Для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» через свого представника Корнєва В.М. звернулося із заявою до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 14.10.2014р.

Зазначену заяву передано на розгляд до Державної реєстраційної служби України.

Згідно картки прийому заяви до заяви подано такі документи: кредитний договір №241 МКФ, виданий 02.06.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2., іпотечний договір №1196 від 02.06.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального року Гарською В.В., технічний паспорт б/н від 16.07.2014р., виписка з договорів факторингу №1, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. 07.08.2014р., виписка з договору відступлення прав №3802, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солошенко А.В., повідомлення №110414/731952 від 11.04.2014р. видане ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», рекомендоване повідомлення від 22.04.2014р.

Таким чином, суд зазначає, що для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно заявником, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» подано усі необхідні документи, передбачені Порядком №686.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивач про неотримання нею повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», оскільки в матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідним відтиском поштового штемпеля про вручення повідомлення позивачу 22.04.2014р.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на те, що зазначене поштове повідомлення не може слугувати підтвердженням отримання нею повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», оскільки в якості відправника у поштовому повідомленні вказано ТОВ «УКРБОРГ», оскільки представником третьої особи надано до суду копію договору про надання послуг №6-2, укладеного між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТОВ «УКРБОРГ», предметом якого є здійснення дій, спрямованих на сприяння погашенню наявної заборгованості боржників, у тому числі повідомлення Боржника щодо наявності можливості погашення заборгованості, у тому числі шляхом добровільної реалізації майна.

За таких умов, суд вважає необґрунтованим посилання позивача, як на підставу для скасування рішення Державного реєстратора Молдованової Г.М. на те, що позивач не отримував повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Крім того, суд вказує позивачу на наступне.

Згідно з п. 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 21 Порядку визначено, що на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на який заявлене вперше, державний реєстратор відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об'єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 22 Порядку державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить записи до Державного реєстру прав.

Виключний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено ст. 24 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Враховуючи, що жодна з наведених підстав не мала місця при проведенні Державним реєстратором Молдовановою Г.М. державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», то норми чинного законодавства України, яким врегульовано спірні відносини, не передбачають можливості державному реєстратору вчинити іншу дію, окрім проведення державної реєстрації права власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованова Г.М., приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16494579 від 15.10.2014р., діяла у межах повноважень, в порядок та спосіб, встановлений законом.

Що стосується правомірності прийняття Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень №16677728 від 22.10.2014р., яким право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ», суд зазначає наступне.

22.10.2014р. між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (Продавець) та ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири (з відкладальною умовою), відповідно до умов якого Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність квартиру АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстровано у реєстрі за №1799.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Таким чином, приватний нотаріус Єгорова М.Є., здійснюючи реєстрацію прав власності на квартиру після засвідчення відчуження цієї квартири згідно договору купівлі-продажу, діяла у межах повноважень, встановлених законом.

При цьому, як вбачається з картки прийому заяви, із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру до приватного нотаріуса Єгорової М.Є. звернулося ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ» через свого представника Лисова Сергія Олександровича. До заяви представником ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ» надано договір купівлі-продажу квартири.

Таким чином, із заявою про проведення державної реєстрації звернулася належна особа.

Статтею 9 Закону на державного реєстратора покладено обов'язок встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також наявність факту виконання умов правочину, з якими закон/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав та заведення реєстраційної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

З матеріалів справи вбачається, що реєстрація права власності на квартиру проведена у той самий день, що й укладення договору купівлі-продажу даної квартири.

Водночас суд зазначає, що дії нотаріуса з проведення реєстрації права власності на нерухоме майно є похідними від дій з посвідчення правочину, на підставі якого виникають такі права. При цьому договір купівлі-продажу є підставою для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Жодних відомостей щодо визнання правочину з купівлі-продажу квартири між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ» недійсним сторонами до суду не надано.

Крім того, під час здійснення нотаріусом реєстраційних дій, зроблено пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів щодо реєстрації права власності на дану квартиру, в результаті якого не встановлено будь-яких інших заяв щодо реєстрації речових прав на квартиру, окрім заяви, поданої ТОВ «БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ».

Приватним нотаріусом Єгоровою М.Є. погашено запис про іпотеку квартири, перенесено цей запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та припинено. Так само запис про обтяження нерухомого майна, а саме заборону на нерухоме майно погашено, перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та припинено.

Як вже зазначалося, державний реєстратор після отримання заяви та розгляду поданих разом з заявою документів, приймає одне з таких рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (згідно з п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону).

З матеріалів справи, зокрема, реєстраційної справи, заведеної Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., суду не вбачається жодних обставин, які б свідчили про протиправність дій відповідача щодо проведення державної реєстрації права власності.

Крім того, позивачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення.

За таких умов суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Відповідно до положень ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11 серпня 2015 року проголошено вступна та резолютивну частини постанови суду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Істейт", Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень,- відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено судом 17 серпня 2015 року.

Суддя Л.М.Токмілова

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової Марини Євгенівни, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Істейт", Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" про скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень,- відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено судом 14 серпня 2015 року.

17 серпня 2015 року.