Справа № 826/2693/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2015 р. м. Київ К/800/43231/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О. В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі № 826/2693/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова Андрія Альбертовича, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у державній реєстрації прав, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулося в суд з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова Андрія Альбертовича, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова А.А. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 10989368 від 18.02.2014 року та зобов'язати Реєстраційну службу Головної управління юстиції у м.Києві розглянути заяву, прийняту 18.02.2014 року 11:30:38 реєстраційний номер 5442178 та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Позовні вимоги мотивовані тим, що бездіяльність відповідачів порушує права позивача та охоронювані законом інтереси, суперечить положенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулсь до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій, встановлено, що 23 березня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "НТС" був укладений договір про відновлювану кредитну лінію № 33-01-07(далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позичальнику була відкрита відновлювальна кредитна лінія на загальну суму 13 500 000,00 гривень зі сплатою за користування 17,0 % річних. У якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором 27.03.2007 між Банком та ТОВ «НТС» був укладений договір іпотеки, посвідчений Слободяном В.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі за № 838 (далі - Іпотечний договір), згідно умов якого в іпотеку передане нерухоме майно - нежитлові будівлі, розташовані по вул. Бородіна, 18а у м.Сімферополі.

Нотаріусом відповідно до вимог ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладена заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Бородіна, 18а у м. Сімферополі, до припинення або розірвання цього іпотечного договору, про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна зроблений відповідний запис, реєстраційний номер 4701883, контрольна сума 04Б5Д62Г40.

Банком 09.11.2012 отримане повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. від 01.11.2012р., з якого вбачається, що останнім знята заборона відчуження нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18а, загальною площею 4115,0 кв.м., яка накладена приватним нотаріусом КМНО Слободян В.М., 27.03.2007р. за реєстровим №839, у зв'язку з укладенням іпотечного договору, посвідченого 27.03.2007р. за реєстровим № 838.

З Витягу про реєстрацію у ЄРЗВОНМ (реєстрацію вилучення запису) №38577775 від 01.11.2012р. вбачається, що з вказаного реєстру вилучений запис №4701883 з контрольною сумою 04Б5Д62Г40, підстава вилучення - постанова, 5002-19/4287-2010, 03.05.2012, Господарський суд АРК.

Також судами встановлено, що рішенням від 14.11.2013р. Голосіївський районний суд м. Києва задовольнив позовну заяву публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", визнав протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. щодо зняття заборони відчуження нежитлових будівель, що розташовані за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18а, загальною площею 4115,0 кв.м., яка накладена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. 27.03.2007р. за реєстровим № 839, у зв'язку з укладенням Іпотечного договору, посвідченого 27.03.2007р. за реєстровим №838 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. та щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 4701883 з контрольною сумою 04Б5Д62Г40.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" 14.02.2014р. звернулось до відповідача з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме заборони на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18а. Зазначена заява була прийнята ОСОБА_8 14.02.2014 року об 11:30:38 за реєстраційним номером 5442178.

Позивачу 17.02.2014 року з офіційної сторінки Державної реєстраційної служби України стало відомо, що державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Малишевим М.С. 14.02.2014 року було прийняте рішення про зупинення розгляду заяви.

Позивач 18.02.2014 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з метою отримання інформації щодо недоліків заяви, які необхідно усунути. Проте отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 10989368 від 18.02.2014 року за підписом державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова А.А.

Суди першої та апеляційної інстанцій відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходили з того, що дії відповідачів є правомірними, оскільки позивачем були подані державному реєстратору: заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2013 р. по справі №752/3291/13-ц та ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2013 р. по справі №752/3291/13-ц, які не містили відмітки про набрання законної сили.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень оформленої рішенням відповідача №10989368 від 18.02.2014 року.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-ІV(далі - Закон № 1952-ІV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначений Закон згідно ст.1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно ч.13 ст.15 Закону № 1952-ІV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень(далі - Порядок).

У відповідності до положень ст.2 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв (ч.5 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМ України від 22.06.2011р. № 703, який діяв на момент прийняття оскаржуваного рішення.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації (п.16 Порядку)

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(п.23 Порядку).

Відповідно до ст.9 Закону № 1952-ІV, державний реєстратор речових прав: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених саттею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. (ч.4.ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень")

Стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачає підстави відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема п.4 - у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено вразі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У відповідності до п. 63 порядку, Під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - державний виконавець.

Згідно п. 75, п. 76 Порядку, Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування). У разі подання заяви особисто заінтересованою особою, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подається копія реєстраційного номера облікової картки платника податку, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України. У разі подання заяви уповноваженою особою, яка діє від імені фізичної особи, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подається копія документа, що посвідчує заінтересовану особу, та копія реєстраційного номера облікової картки платника податку такої особи, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

Судами було встановлено, що згідно картки прийому заяви №10913505 (про реєстрацію обтяження речового права) позивачем були подані Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2013 р. по справі №752/3291/13-ц та Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2013 р. по справі №752/3291/13-ц.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, на зворотньому боці останнього аркуша копії заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2013р. по справі №752/3291/13-ц наявна відмітка про те, що рішення суду набрало законної сили.

З огляду на те, що публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно були подані документи для проведення державної реєстрації обтяження речового права, які дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України №10989368 від 18.02.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень,

у зв'язку з чим, останнє підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні рішень порушені норми матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Враховуючи наведене постанова суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Хаустова Андрія Альбертовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 10989368 від 18.02.2014 року.

Зобов'язати Реєстраційну службу Головної управління юстиції у м. Києві розглянути заяву, прийняту 18.02.2014 року 11:30:38 реєстраційний Номер 5442178 та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.