Справа № 2029/2-а-7349/11
Суддя: Шевченко С. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Шевченко С. В.
справа № 2029/2-а-7349/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в м.Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м.Харкова про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з січня 2011 року по липень 2011 року і з серпня 2011 року та в подальшому проводити вказані виплати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він належить до соціальної категорії Дитина війнита відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза вказаний період має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач всупереч законодавству не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. З 30 липня 2010 р. діють зміни, які внесені до ст.ст. 99, 100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, законодавцем змінено приписи щодо правових наслідків пропуску строку звернення до суду. Чинними положеннями ч. 1 ст.100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що суд постановляє ухвала.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 22.08.2011 року, судом встановлено, що позивач пропустив 6-ти місячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2011 року по 21.02.2011 року включно.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує, що позивач в 2010 році щомісячно отримував цільову державну соціальну допомогу у розмірі, що оспорює, а тому повинен був дізнатися про порушення своїх прав, адже проблема захисту дітей війни актуальна з 2007 року.

Позивачем надано клопотання про поновлення строку для звернення до суду з позовом. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду в частині вимог за зазначений вище період.

Представник відповідача заперечень проти позову у встановлений судом строк не надав.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус Дитини війни, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України Про Державний бюджет на 2011 рікдію ст.21 Закону України Про соціальний захист дітей війнине зупинено. Відповідно Закону України Про Державний бюджет на 2011 рікрозміри державних соціальних гарантій на 2011 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, відповідач у 2011 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

В той же час, приписом п. 7 ч. 1 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19.06.2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України Про статус і соціальний захист дітей війнизастосовуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду на 2011 рік. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розвязання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми закону від 14.06.2011 № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік. Водночас суд звертає увагу на те, що на момент набрання чинності зазначеним законом Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян. З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правовим актом КМУ, прийнятим на виконання вимог п. 4 Прикінцевих положеньзакону Про Державний бюджет України на 2011 рік, застосуванню підлягають положення ст. 6 Закону України Про статус і соціальний захист дітей війни.

Зважаючи на викладене, вказані зміни до закону України Про державний бюджет України на 2011 рікне можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки Кабінетом Міністрів України не визначено порядок та розміри виплат Дітям війни.

При цьому слід зазначити, що зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквнесені Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік14.06.2011 року не застосовуються до даних правовідносин з наступних підстав. В п.4 Прикінцевих положень зазначено, що положення законів щодо соціальних виплат застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Після набуття чинності вказаними змінами до Закону, Кабінетом Міністрів України не визначено порядок і розмір соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, а тому до визначення такого порядку і розміру соціальні виплати повинні виплачуватись відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Крім того, застосування вказаних змін до правовідносин, які мали місце до 19.06.2011 року буде звужувати обсяг прав громадян, встановлених відповідними Законами України. Зважаючи на викладене вказані зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікне можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, неврегульованість на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні вимог позивача.

Щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованим застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог позивача, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону. Також не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог позивача невизначеність на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннярішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

06.07.2011 року Постановою Кабінету Міністрів України № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка вступила в законну силу 23.07.2011 року, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 грн.

З урахуванням викладеного, та тієї обставини що відповідач не нараховував і не сплачував позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, суд визнає протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова по невиконанню за вказаний період приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача в 2011 році на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача за період з 22.02.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Для захисту прав позивача суд зобовязує управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 22.02.2011 року по 22.07.2011 року включно з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята провести відповідні виплати.

В задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача виплачувати позивачеві державну соціальну допомогу як дитині війни з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 23 липня 2011 року і на майбутнє, суд відмовляє, в звязку з тим, що Кабінетом Міністрів України встановлений розмір доплати до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, особам даної категорії, що складає 49,80 грн. та з урахуванням того, що неможливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії за причини відсутності фактів порушення прав позивача в майбутньому.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності ст. 94 КАС України.

Підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати, а саме: витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м.Харкова про зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог за період з 01.01.2011 року по 21.02.2011 року включно - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м.Харкова про зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог з 22.02.2011 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова по невиконанню з 22.02.2011 року приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача в 2011 році на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.02.2011 року по 22.07.2011 року включно з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Харківський апеляційний адміністративний суд через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя: С.В.Шевченко