Справа № П/811/2082/15
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

10 серпня 2015 року Справа № П/811/2082/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Управління внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування рішення начальника УМВС України у Кіровоградській області від 30.04.2015 року про затвердження висновку щодо перевірки заяв позивачів як такого, що суперечить законодавству України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (далі позивачі) звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління внутрішніх справ у Кіровоградській області (далі відповідач) про скасування рішення начальника УМВС України у Кіровоградській області від 30.04.2015 року про затвердження висновку щодо перевірки заяв позивачів як такого, що суперечить законодавству України.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 18.05.2015 року їм стало відомо, що 30.04.2015 року т.в.о. начальника УМВС України у Кіровоградській області затверджено висновок про результати розгляду фактів, викладених в заявах позивачів на ім'я Міністра внутрішніх справ України, згідно до якого позивачам відмовлено в розгляді заяв, в тому числі і на майбутнє.

Позивачі зазначають, що питання, поставлені ними у зверненнях до МВС та переданих на вирішення до УМВС України в Кіровоградській області стосувались виключно публічно-правових спорів, які виникли між позивачами та посадовими особами УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 та начальником Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9

Позивачі стверджують, що подані ними скарги ніяким чином не стосувались жодного з кримінальних проваджень, і тому вони звернулись до суду з метою захисту конституційного права, гарантованого ст.ст. 40 та 55 Конституції України.

Позивачі вважають, що рішення УМВС України в Кіровоградській області від 30.04.2015р. щодо затвердження висновку інспектора відділу ЮС УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10, у якому визначено у подальшому не розглядати звернення акціонерів ВАТ завод «Агромаш» обмежує права позивачів, що протирічить ст. 64 Конституції України.

Вказані обставини стали приводом для звернення до адміністративного суду.

Тому позивачі просять суд скасувати рішення начальника УМВС України в Кіровоградській області від 30.04.2015 року про затвердження висновку щодо перевірки заяв позивачів, як такого, що суперечить законодавству України(а.с.122).

Позивачі просили суд розглянути справу без участі їхнього представника ОСОБА_7 (а.с.130).

Відповідач надав суду заперечення на позов, в якому зазначив позовні вимоги не визнає повністю, просить в позові відмовити.

Відповідач зазначив, що позивачі неодноразово зверталися із скаргами про неправомірні дії першого заступника УМВС України ОСОБА_8 який на їх думку, має безпосереднє відношення до рейдерського захоплення ВАТ завод «Агромаш», перешкоджає проведенню досудового розслідування за кримінальним провадженням, розпочатим 30.11.2012 р.

Відповідачем повідомлено, що на теперішній час триває досудове розслідування. Перевірка керівників територіальних органів МВС та їх заступників вже розпочата та проводиться згідно плану проведення перевірок відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади», а інформація щодо проведення перевірки знаходиться в вільному доступі Міністерства юстиції України.

Крім того, як зазначає відповідач, остаточне рішення субєкту владних повноважень за результатами розгляду звернення громадян, висвітлено у відповіді за підписом керівника установи, а тому відповідач стверджує, що висновок від 30.04.2015 не є актом індивідуальної дії та не є рішенням субєкта владних повноважень, а лише процедурний, підсумовуючий документ, перед прийняттям рішення за результатами розгляду звернення.

Відповідач звертає увагу на те, що позивачами не вказано яким саме рішенням субєкта владних повноважень порушені їхні права та в чому полягає їх порушення і тому вважає, що взагалі відсутній предмет спору.

Крім того, відповідачем пояснено, що нормативно-правовими актами не передбачено обовязок субєкта владних повноважень у сфері спірних правовідносин, щодо опитування чи отримання пояснень із заявників.

Відповідач також пояснив свою позицію у частині, що стосується припинення розгляду звернення акціонерів ВАТ завод «Агромаш» у майбутньому і вважає, щ зазначені обставини не були рішенням субєкта владних повноважень і не відображені у відповіді від 30.04.2015 року, та що зазначені обставини спростовуються продовженням листування з позивачами: відповідями від 12.05.2015, 05.06.2015, 16.06.2015 р.р.

Відповідач вважає, що позивачі не скористались правом, наданим їм ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», додаткових пояснень, нових обєктивних доказів, не надали, а старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10, неодноразово проводилися перевірки за вказаними обставинами, що підтверджується матеріалами справи, та самими відповідями заявникам в яких повідомлялися обставини які були зясовані в ході перевірки.

Тому, вважає відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача заявлено письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.128).

Отже розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 122 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивачів, відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Судом встановлено, що позивачі це ініціативна група акціонерів ВАТ завод «Агромаш» м. Олександрія Кіровоградської області, які починаючи з 2011 року неодноразово звертались в органи державної влади з приводу, на їх думку, зловживань посадових осіб УМВС України в Кіровоградській області, зокрема колишнього начальника Олександрійцського МВ УМВС України в області ОСОБА_8 та підпорядкованих йому працівників міліції (а.с.20,46,88,93,98-99,100,101).

Ст.2 Закону України "Про міліцію" передбачено, що основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань; виконання адміністративних стягнень;участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Отже, звернення позивачів до МВС України та УМВС України в Кіровоградській області щодо розкрадання майна підприємства та участі в скоєнні цього кримінального правопорушення працівників міліції повністю входили за предметом до компетенції відповідача.

Відповідно оскаржуваного висновку відповідача "Про результати розгляду фактів, викладених у заявах акціонерів ВАТ завод "Агромаш" та ОСОБА_5В.", затвердженого 30.04.2015 року т.в.о. начальника УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_11, інспектором відділу ЮС УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 проведено перевірку за фактами, викладеними у заявах акціонерів ВАТ завод "Агромаш", про необхідність проведення люстрації першого заступника начальника УМВС України в області полковника міліції ОСОБА_8, який на думку заявників, має безпосереднє відношення до рейдерського захоплення ВАТ завод "Агромаш", перешкоджає проведенню досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000002 від 30.11.2012 року (а.с.5).

За результатами названої перевірки посадові особи відповідача прийшли до переконання, що будь-яких фактичних даних, які б вказували на неправомірні дії ОСОБА_8 не здобуто. при цьому, у оскаржуваному висновку імперативно визначено: "У подальшому звернення акціонерів ВАТ завод "Агромаш" із вказаних питань, відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" не розглядати".

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2004 року №1177, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26ю10.2004 року за №1361/9960 затверджено "ОСОБА_12 про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України" (далі ОСОБА_12).

Пунктом 4.1 ОСОБА_12 передбачено, що керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству. Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Як встановлено судом, інспектор відділу ЮС УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, старший лейтенант міліції ОСОБА_10 під час проведення перевірки за зверненням позивачів до органу МВС не спілкувався з авторами звернення.

П.П. 4.4, 4.6 ОСОБА_12 передбачено, що рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян. Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді

Пунктом 4.3 ОСОБА_12 встановлено, що за результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання.

У висновку за результатами розгляду звернення громадянина має міститися: гриф затвердження (слово ЗАТВЕРДЖУЮ, назва посади, спеціальне звання, прізвище, ініціали керівника органу внутрішніх справ, який затвердив висновок, і дата його затвердження); назва документа (слова "ВИСНОВОК про результати розгляду звернення громадянина (громадянки)"); дата складання висновку та назва населеного пункту, де його складено. Перша частина має містити таку інформацію: назву посади, спеціальне звання, прізвище, ініціали посадової особи, яка здійснювала перевірку; дату початку і закінчення перевірки; повні дані про автора звернення (прізвище, ім'я, по батькові, число, місяць, рік народження, місце роботи, навчання, категорія (пенсіонер, інвалід, учасник війни тощо). У другій частині висновку, який починається словом "Установив:", відображаються дані про: дату надходження до органу внутрішніх справ звернення громадянина, суть порушеного питання (питань); інформацію, що була отримана в ході перевірки звернення; причини й умови, що сприяли порушенню прав громадянина; ужиті заходи реагування на правопорушення, виявлені під час перевірки; наслідки розгляду звернення. У третій частині висновку, який починається словами "Уважав би", викладаються мотивовані пропозиції щодо: доцільності закінчення (продовження) перевірки за зверненням; надання відповіді авторові звернення; скерування матеріалів перевірки за зверненням (до справи органу внутрішніх справ, до матеріалів попередньої перевірки тощо). У разі, коли перевірка проводиться за дорученням МВС України, висновок затверджується керівником органу внутрішніх справ, якому доручено її проведення, або одним із його заступників.

Однак, в результаті поверхового підходу до розгляду звернень позивачів поставлені в зверненнях питання залишені фактично без розгляду в порушення вимог ОСОБА_12.

В той же час п. 4.7 ОСОБА_12 передбачає, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті органом внутрішніх справ, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян.

Як вбачається з оскаржуваного висновку від 30.04.2015 року кримінальне провадження №000002 перебувало в провадженні слідчих СВ Олександрійського МВ УМВС України в області, а з 15.09.2014 передано для проведення досудового розслідування слідчому СВ розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СУ УМВС України в області ОСОБА_13 В оскаржуваному висновку стверджується що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відповідно до вимог кримінально- процесуального законодавства.

З таким висновком відповідача суд не погоджується, оскільки за приписами ст..28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Проведення досудового розслідування у кримінальному правопорушенні скоєному фактично в умовах очевидності протягом 3-х років не можна визнати розумними строками.

Такий висновок суду повністю підтверджується ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 червня 2015 року про відвід слідчої ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №000002 через допущену нею необєктивність при проведенні слідчих дій та упередженість відповідно до приписів ч.3 ст. 77 КПК України (а.с.57).

Крім того, критично оцінюючи пояснення відповідача щодо викладеного у спірному висновку рішення про припинення розгляду звернень позивачів суд прийшов до переконання, що такий висновок було зроблено без мети настання будь-яких юридично значимих наслідків для позивачів, оскільки фактично листування не було припинене, а позивачам надавались відповіді на їх звернення 12.05.2015, 05.06.2015, 16.06.2015 р.р. (а.с 48,56, 97).

Отже, п.2 оскаржуваного висновку в частині припинення розгляду звернень позивачів на майбутнє є нікчемним з моменту його затвердження.

Вбачається, що предметом спору у даній справі є конституційне право позивачів на розгляд їх звернення у встановленому законом порядку та вжиття заходів правоохоронним органом для поновлення порушеного права і його захисту в майбутньому.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що позиція відповідача базується лише на критиці дій позивачів при оформленні та представленні звернення а суть звернення не розкривається та не піддається ретельній перевірці в тому числі і залучення до проведення перевірки позивачів.

Таким чином, керівник органу внутрішніх справ, як орган владних повноважень, здійснюючи контроль за виявленням і досудовим розслідування кримінальних правопорушень, в тому числі і скоєних керівником та працівниками міліції, повинен діяти у спосіб, передбачений законом, а саме організувати своєчасне і ефективне проведення досудового розслідування та прийняття законного та обґрунтованого рішення в розумні строки відповідно до приписів ст.28 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивачами правомірно заявлено адміністративний позов.

При цьому суд не приймає до уваги та розцінює як безпідставне посилання у запереченні на позов відповідача про те, що прийнятий т.в.о. начальника УМВС України в області висновок не є актом державного органу та спір про його прийняття не відноситься до категорії підсудних адміністративному суду спорів.

Акт державного або іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин. Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акту недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки в розумінні статті 3 КАСУ справа адміністративної юрисдикції, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини 2 статті 17 КАСУ).

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до Законів України «Про міліцію», та «Про звернення громадян» та з метою забезпечення єдиного порядку відображення результатів розгляду звернень громадян прийнято та діє вищеназване Полження.

ОСОБА_12 під актом розуміє службовий документ, що стверджує факт проведення перевірки звернення громадян і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства суб'єктами спірного правовідношення.

Відтак, висновок за результатами перевірки за наявністю в ньому п.2 про припинення перевірок звернень позивачів на майбутнє є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, міг бути предметом розгляду судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п.1 ч.І ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд прийшов до висновку, що відповідач при складенні оскаржуваного висновку діяв не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Викладене повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами адміністративної справи, зокрема: висновком від 30.04.2015 року (а.с.5), копіями документів про перевірку звернень позивачів ( а.с.17-51), Додатковими поясненнями позивачів (а.с.53), копією ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16.06.2015 року (а.с.57), висновком про результати розгляду звернення від 08.12.2014 року (а.с.90-92).

Частиною 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачається, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати стягненню з Державного бюджету України.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст. 86, 94, 159 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Висновок Управління внутрішніх справ у Кіровоградській області "Про результати розгляду фактів, викладених у заявах акціонерів ВАТ завод "Агромаш" та ОСОБА_5В.", затверджений 30.04.2015 року т.в.о. начальника УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_11

Присудити позивачам з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн.08 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_14