Справа № 824/1832/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1832/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Кіцманська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач або ДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач або ФОП ОСОБА_1М.) податковий борг в розмірі 2793,42 грн. в дохід місцевого бюджету Нижньостанівецької сільської ради.

Представник ДПІ надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у порядку письмового провадження. Відповідач про день, час та місце слухання справи по суті повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, однак до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з викладеним, на підставі ч.ч.4,6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд визнав за можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами.

Відповідно до змісту позову та додатків до нього позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Так, ФОП ОСОБА_1 відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є фізичною особою-підприємцем , яку взято на податковий облік у ДПІ 29.03.1993 р. За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності, у боржника обліковується податковий борг з орендної плати за землю на загальну суму 2793,42 грн. До боржника застосовувалися заходи стягнення визначені Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), однак їх вжиття не призвело до погашення податкового боргу, що обумовило звернення до суду із зазначеним позовом.

Відповідач про свою правову позицію щодо предмету позову суд не повідомив.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п.20.1.34 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

ДПІ у розумінні ПК України є контролюючим органом, а тому уповноважена на звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до довідки відповідач взятий у ДПІ на облік як платник податків з 29.03.1993 р.

Згідно із ст. 270 ПК України земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), що перебувають у власності, є об'єктами оподаткування платою за землю. Разом з тим, Розділ ХІІІ ПК України "Плата за землю" розрізняє два види цього податку: земельний податок та орендна плата за землю. Здійснивши системний аналіз норм зазначеного розділу, суд дійшов висновку, що підставою для нарахування земельного податку є наявність у власності або у користуванні платника податку земельної ділянки, яка підлягає оподаткуванню.

Відповідно до матеріалів справи у відповідача в користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,372 га, яка знаходиться за адресою ОСОБА_2 (підтверджується податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 р. та 2014 р. від 19.02.2013 та 20.02.2014 р.

Згідно із ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. Таким чином, з дня подання такої декларації відповідно до ст.54 ПК України таке податкове зобов'язання визнається узгодженим.

Виходячи із змісту ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

ФОП ОСОБА_1 19.02.2013 р. та 20.02.2014 р. подано до ДПІ податкові деклараціїїю з плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013-2014 р.р., якою узгодив суми плати за земельну ділянку площею 0,372 га за базові звітні (податкові) періоди 2013 р. та 2014 р.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Всупереч вищевказаним положенням Конституції України, ПК України відповідач не вчасно вносить суму орендної плати за землю, що станом на день звернення до суду, призвело до утворення податкового боргу з орендної плати за землю у сумі 2793,42 грн.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Аналогічний нормативний припис зазначений і у п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України відповідно до якого платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як встановлено судом вище, відповідач свої грошові зобовязання у строки встановленні ПК України на загальну суму 2793,42 грн. не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості та обліковою карткою, а тому вони набувають статус податкового боргу.

Згідно із п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто.

20.10.2014 р. ДПІ сформовано податкову вимогу №619-25, яка вручена відповідачу 14.11.2014 р. На момент розгляду справи у суді дана вимога не була відкликана.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст. 95 ПК України).

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Враховуючи, що зазначений строк з дня надіслання податкової вимоги сплив, заборгованість відповідача по земельному податку підлягає стягненню.

Приймаючи до уваги викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У звязку із зазначеним суд не стягує з відповідача судові витрати здійсненні позивачем.

Керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з орендної плати за земельні ділянки у розмірі 2793 (дві тисячі сімсот дев'яносто три ) грн. 42 коп. в дохід місцевого бюджету Нижньостанівецької сільської ради.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов