Справа № 2-а-3512/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3512/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Стрекаловій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу ДПС м.Кіровограда ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 062230 від 14.11.2009 року Інспектором взводу ДПС м.Кіровограда ОСОБА_2П про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що 14.11.2009 року рухаючись по вул. Островського в м. Кіровограді була зупинена Інспектором Дорожньо патрульної служби який склав протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого я керуючи автомобілем Део д.н. 510 02 ОН по вул.Островського в м. Кіровограді не надала перевагу в русі пішоходу на пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР.

14.11.2009 року згідно протоколу винесено постанову якою її визнано винною в порушенії ПДР, а саме, що вона по вул.Островського в м. Кіровограді не надала перевагу в русі пішоходу на пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР.

Вище згаданою постановою від 14.11.2009 р. визнана винною у порушенні Правил дорожнього руху України та на мене накладено стягнення, відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 260,00 грн.

Однак в постанові від 14.11.2009 р. відсутній опис обставин скоєння правопорушення.

Крім того як протокол так і постанова містять не виконання вимог КУпАП. та Інструкції з

оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

З вказаною постановою категорично не згодна, викладені обставини в ній не відповідають дійсності, так як: не відібрано пояснень осіб чо були свідками, не відібрано пояснень особи якій начебто не надано переваги в русі на пішохідному переході, також не заперечує той факт, що в момент проїзду на пішохідному переход знаходилась особа, але вона не здійснювала рух, а лише чекала маршрутний транспортний засіб.

Також виконав вимоги п 18.1.ПДР, а саме: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, одже виокнуючи вказаний пункт правил, я зменьшив швидкість та переконавшись, що немає потреби для зупинки та надання дороги пішоходам продовжив рух.

Крім того в момент зупинки працівником ДАІ, особа яку начебто не пропустила, зупинила маршрутне таксі яке зупинилось на пішохідному переході і поїхала, а інспекторами вказаний факт був проігнорований.

Одже жодниж причин складати відносно неї протокол та виносити постанову інспектор не мав, так як жодних з пунктів правил вона не порушувала.

Вказані обставини можна перевірити, дослідивши місце та обстановку подій.

Також інспектором при винесенні стягнення не було враховано те, що позивач ніколи не притягалась до адміністативної відповідальності, і завжди притримується ПДР, не враховано майновий стан, і вважає, що навіть складаючи адміністративний протокол та притягаючи до адміністативної відповідальності інспектор повинен був врахувати особу як порушника та обмежившись усним зауваженням, а провадження' по справі закрити.

Відповідно до ст 22.КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто інспектор врахувавши вищевикладене, те, що вищевикладене діяння є малозначним, інспектор повинен був вважати, що в даному випадку згідно ст.22 КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності з винесенням усного зауваження.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову.

14.11.2009 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА № 062230 від 14.11.2009 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 260 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 062230 від 14.11.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 062230 від 14.11.2009 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором взводу ДПС м.Кіровограда ОСОБА_2П про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 062230 від 14.11.2009 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3