Справа № 2а-3235/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 151675/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області про скасування рішення сільської ради від 20.02.1997 року «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок, що знаходяться в їхньому користуванні», яким йому було надано земельну ділянку, якою він користувався, у власність.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що зазначеним рішенням йому надано у приватну власність земельну ділянку, хоча жодної заяви на приватизацію земельної ділянки до сільської ради він не писав. Про оспорюване рішення від 20.02.1997 року позивачу стало відомо лише у 2011році від дружини ОСОБА_2 Зазначене рішення сільської ради необхідно скасувати тільки для того, щоб мати можливість оформити право власності на земельну ділянку на дружину.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виходячи з вимог ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що сільська рада винесла рішення без його заяви, так як він є інвалідом першої групи і взагалі ніколи не ходив до сільської ради. А у відсутності заяви протиправно і винесено оспорюване рішення, про яке йому стало відомо у липні 2011 року.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно рішення Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 20.02.1997 року «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок, що знаходяться в їхньому користуванні» позивачу надано земельну ділянку, якою він користувався, у приватну власність.

Відповідно до ч. 2,3 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу ОСОБА_1 про оспорюване рішення було відомо ще в 1997-2002 роках, оскільки згідно рішення Боронявської сільської ради від 12 грудня 2002 року йому було відмовлено у безкоштовній приватизації земельної ділянки розміром 0,20 га у звязку з тим, що рішенням сільської ради від 20.02.1997 року позивачу було надано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,50 га, а земельна ділянка розміром 0,20 га може бути передана лише в оренду.

Дана обставина стверджується листом від 04.04.2008 року, із змісту якого видно, що рішенням Боронявської сільської ради від 12 грудня 2002 року позивачу відмовлено в приватизації ділянки розміром 0,20 га у звязку з наданням йому, згідно рішення Боронявської сільської ради від 20.02.1997 року, у приватну власність земельної ділянки розміром 0,50 га. Лист аналогічного змісту за № 324 був також направлений позивачу у грудні 2008 року, який був отриманий ним 18 грудня 2008 року, про що свідчить його особистий підпис на поштовому повідомленні.

Однак, приймаючи рішення, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду, оскільки, на думку суду апеляційної інстанції, згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права, в звязку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов залишити без розгляду.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, ст.ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х ВА Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2011 року у справі № 2а-3235/11 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області про скасування рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_3