Справа № 2-а-5780/2010
Суддя: Неминущій Г. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року суддя Слов'янського межрайонного суду Донецької області Неминущій Г.Л. розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Слов'янському районі Донецької області, за участю Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни",-

ВСТАНОВИВ:

У Слов'янський міськрайонний суд Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Слов'янському районі Донецької області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у сумі 710,91 гривень; за період з 22 травня 2008 року по ЗІ грудня 2008 року у сумі 715,23 гривень; за період з 1 січня 2009 року по ЗІ жовтня 2009 року у сумі 996,00 гривень; з 01 листопада 2009 року по ЗІ грудня 2009 року у сумі 244,28 гривень; за період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року у сумі 476,00 гривень; за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року у сумі 972,00 гривень, а всього у сумі 4114,24 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", віднесений до категорії "дітей війни" і мас право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Законами України "Про Державний бюджет України на 2007 і на 2008 роки" вносились зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і щомісячна державна допомога їй у 2007 році не виплачувалась, а у 2008-2010 роках виплачувалась не в повному обсягу. Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року і від 22 травня 2008 року, зазначені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані такими, що не відповідають Конституції України. У зв'язку з чим, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, відповідач у 2007 році повинен був сплатити їй за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, зазначеної допомоги в сумі 710,91 гри., а у 2008 році повинен був сплатити їй за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, зазначеної допомоги в сумі 715,23 грн. За період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року відповідач повинен сплатити йому зазначеної допомоги у сумі 996,00 грн., за період з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року - у сумі 244,28гривень; за період з 01 січня 2010 року по З1 березня 2010 року - у сумі 476,00 гривень; за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року - у сумі 972,00 гривень. А всього йому не сплачено відповідачем гроші у сумі 4114,24 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка у матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкту владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини свого неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - Головне управління Державного Казначейства України в Донецькій області до суду не зявився, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Слов'янському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так у ході судового засідання достовірно було встановлено що позивач ОСОБА_1 народилась 01 грудня 1944 року. Згідно із статтею І Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач е дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Це також підтверджується пенсійним посвідченням позивача.

Виходячи із того, що позивач ОСОБА_2 є дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни", суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на ЗО %мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідачем не надано ніяких доказів, які б спростовували доводи позивача у відповідності до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України, яка передбачає, що при оскарженні громадянином дій органів державної влади, саме останні повинні доказувати правомірність своїх дій.

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" зупинена на 2007 рік.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими була зупинена дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", визнані такими, що не відповідають Конституції. Законом України „Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР, а саме ст. 73 вказаного Закону передбачено, що у разі, коли нормативно-правові акти або їх окремі положення визначаються такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), то вони оголошуються нечинними та втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення. У зв'язку з наведеним суд вважає, що вимоги, щодо зобов'язання нарахувати та виплатити вказану у позові соціальну допомогу за 2007 рік підлягають задоволенню за період часу з 09 липня 2007 року (день прийняття рішення Конституційним Судом України) по 31 грудня 2007 року включно.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни", у тому числі після внесення відповідних змін статтею 6 вказаного Закону передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Конституційний Суд України дійшов до переконання, що Законами про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. Так, рішенням Конституційного Суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року вказані вище зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни", які внесені Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України ( с неконституційними). З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо нарахування соціальної допомоги , як дитині війни за 2008 рік підлягають задоволенню лише з 22.05.2008 року ( день прийняття рішення Конституційним Судом України) по 31 грудня 2008 року включно. Але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як дитині війни повинно проводитися з вирахуванням надбавки, встановленої для учасників війни, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" ( які були внесені Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року), у разі отримання такої надбавки позивачем за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

У 2009-2010 роках положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не змінювалось та не зупинялось, тому відповідач повинен був при нарахуванні та сплаті зазначеного виду соціальної допомоги керуватись положенням зазначеної норми закону. Так в своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України зазначив, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6 частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України (254к/96-ВР) вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Тому при вирішенні цього питання відповідач повинен керуватись нормами спеціального закону. Ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком...».

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно та з 01 січня 2010 року по ЗО вересня 2010 року включно підлягають задоволенню, але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як "дитині війни" повинно проводитись з урахуванням фактично виплачених сум підвищення, встановленої для учасників війни, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Окрім того, стосовно строку звернення до суду з адміністративним позовом суд зазначає, що він не є пропущеним з урахуванням того, що виплата підвищення до пенсії є однією зі складових пенсії в цілому та відповідно до ст. 87 ЗУ „Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонд) України в місті Слов'янську Донецької області зробити позивачу нарахування та виплату за рахунок коштів Державного Бюджету України недоотриману допомогу у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, як джині війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно; з 22 травня 2008 року по ЗІ грудня 2008 року; з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно; з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року включно.

Однак, предметом спору по даній цивільній справі є зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування та виплатити державну соціальну допомогу. Визначення розміру нарахування, у вказаних правовідносинах, є функцією по даній справі - відповідача. У зв'язку з цим, суд вважає, що в цій частині - визначення конкретної суми допомоги, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вимог ст. 94 КАС України підлягають задоволенню вимоги позивача щодо повернення судового збору.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , ст. 71 п. 12 Закону України від 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік , Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік , ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Рішенням Конституційного Суду України № !0-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік , Закон України „Про Державний бюджет України на 2010 рік , ст. ст. 2, 3, 6, 10, 11, 18, 94, 99, 100, 104, 105,158-163 КАС України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Слов'янському районі Донецької області, за участю Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни" задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Слов'янському районі в Донецькій області по не нарахуванню та не виплаті державної соціальної допомоги ОСОБА_1 як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Словянському районі Донецької області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 01 січня 2009 року по ЗІ грудня 2009 року включно, з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Повернути за рахунок коштів Державного бюджету України понесені ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 51 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв»язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов»язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова складена та підписана у нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3