Справа № 2а-4765/10/0470
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 р. Справа № 2а-4765/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - судді судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Міністерства транспорту та зв'язку України до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Державне підприємство "Придніпровська залізниця" про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2010 року Міністерство транспорту та звязку України звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, третя особа - Державне підприємство «Придніпровська залізниця» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно відмовив в реєстрації права власності на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), що знаходиться за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, м. Дніпропетровськ, 49600, загальною площею 57, 3 кв. м., без акту вводу в експлуатацію. Тому, просить суд визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради щодо винесення рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 15.03.2010 року; зобовязати відповідача здійснити реєстрацію права власності та видати свідоцтво про право власності на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), що знаходиться за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, загальною площею 57, 3 кв. м., без акта вводу в експлуатацію.

У судове засідання сторони не зявились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним даний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2009 року, справа № 25/139-09, за державою Україна в особі Міністерства транспорту та звязку України було визнано право власності на Трансформаторну підстанцію № 30, (літ. А-1), м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 37 Д, площею 57,3 кв. м., що знаходиться в повному господарському віданні Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Вказане рішення суду набрало законної сили - 08.09.2009 року.

З метою проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2009 року, справа № 25/139-09, позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Однак, 15.03.2010 року було прийнято Рішення Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради про відмову в реєстрації права власності на зазначений обєкт.

Відповідач посилається на невідповідність поданих документів щодо реєстрації права власності на вказану будівлю вимогам, установленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (далі - Тимчасове положення), у звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням, іншим актам чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Також додатково розяснює, що згідно даних поточної технічної інвентаризації, проведеної відповідачем, станом на 18.01.2010 року, встановлено, що трансформаторна підстанція літ. А-1, яка побудована у 2000 році, підлягає введенню в експлуатацію, про що виставлено відповідний штамп у технічному паспорті. Відповідач вказує, що в рішенні суду від 27.08.2009 року не вказана дата складання технічного висновку, наданого Державним підприємством «Дніпрозалізничпроект», відповідно до якого: конструкції будівлі ТП-30 перебувають у задовільному стані. А також не зазначено дату видачі та строки дії ліцензії (ліцензія № АВ 359001).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд вважає, що дії відповідача з відмови в реєстрації права власності відповідно до рішення суду, що набрало законної сили є протиправними, що підтверджується аналізом діючого законодавства.

Відповідно до ст. 115 Господарсько-процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Трактування змісту Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2009 року, справа № 25/139-09, є порушеннями з боку відповідача п. 3.5 Тимчасового положення, відповідно до якого забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Згідно зі ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року, № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та додатку 1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, а саме п. 10 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна це рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ч. 2. ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» зобовязано діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідачем невірно було застосовано норми чинного законодавства та Конституції України. Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 9 КАС України закріплено, що суд вирішує справи на підставі Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тобто норми про обовязковість судових рішень закріплених Конституцією та законодавством мають вищу юридичну силу, ніж норми підзаконних нормативно-правових актів, яким в даному випадку є Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Рішення відповідача щодо відмови у реєстрації права власності, у звязку із тлумаченням судових рішень та з мотивів невідповідності їх законодавству є неправомірним. Відповідачем при прийнятті вказаного рішення були грубо порушені вимоги ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обовязковості виконання рішень суду.

В даному випадку суд вважає правомірним звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень, у звязку з тим, що оскаржуване рішення відповідача винесено не в межах передбачених законодавством, а з мотивів тлумачення судового рішення та протиправного висування додаткових обґрунтувань.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Так, у п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, № 1952-IV передбачено, що однією з підстав державної реєстрації прав є також рішення судів, що набрали законної сили.

Отже, документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно є рішення суду. Тому, Рішення Господарського суду Дніпропетровської області 27.08.2009 року, справа № 25/139-09 є правовстановлювальним документом та підставою для проведення державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, а саме: на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), що знаходиться за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, м. Дніпропетровськ, 49600, загальною площею 57, 3 кв. м., без акту вводу в експлуатацію.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради щодо винесення рішення реєстратора про відмову власності та видати свідоцтво про право власності на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), знаходиться в реєстрації від 15.03.2010 року та зобовязати відповідача здійснити реєстрацію права за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, загальною площею 57, 3 кв. м., без акта вводу в експлуатацію. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Міністерства транспорту та звязку України до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, третя особа Державне підприємство «Придніпровська залізниця» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 15.03.2010 року щодо винесення рішення реєстратора про відмову в реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, а саме: на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), що знаходиться за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, загальною площею 57, 3 кв. м.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради здійснити реєстрацію права власності та видати свідоцтво про право власності на трансформаторну підстанцію № 30 (літ. А-1), що знаходиться за адресою: вул. Семафорна, 37 Д, загальною площею 57, 3 кв. м., без акта вводу в експлуатацію.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення виготовлення постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкт владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Головуючий суддя < (підпис) > Суддя < Список > < Список > СуддяОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3