Справа № 826/1373/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1373/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника відповідача - Сперкача С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстройдевелопмент» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Укрстройдевелопмент» звернулося у суд з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило визнати протиправними дії відповідача щодо анулювання реєстрації його як платника податку на додану вартість, зобов'язати вказати прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про анулювання реєстрації його платником цього податку 05 січня 2015 року, та провести коригування відповідних показників податкової звітності у інформаційних базах органів державної фіскальної служби податкових зобов'язань та податкового кредиту, що задекларовані ним за січень 2014 року, і поновити ці показники податкової звітності за вказаний звітний період.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Укрстройдевелопмент» у відповідності до рішення № 22/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 05 січня 2015 року. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд виходив із того, що відповідачем належними доказами не доведено наявності правових передумов для формування повідомлення за ф. 18-ОПП про відсутність позивача за місцезнаходженням, яке в подальшому стало підставою для внесення державним реєстратором відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, внаслідок якого було анульовано реєстрацію позивача платником податку на додану вартість.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише відповідачем, колегія суддів не переглядає судове рішення в межах вимог, залишених судом без задоволення.

Колегією суддів установлено, що ТОВ «Укрстройдевелопмент» з 12 вересня 2013 року перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є Державна податкова інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а з 01 листопада 2013 року зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №200145749 від 01 листопада 2013 року.

Із наявних у матеріалах справи копій статуту позивача, договору про визнання електронних документів від 24.12.2014 № 241220141 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 31.01.2015, місцезнаходженням позивача є адреса: 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 139, офіс 351/1.

Разом з тим, 05 січня 2015 року відповідачем прийнято рішення № 22/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Фактичною підставою прийняття цього рішення став запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність юридичної особи (позивача) за вказаною вище адресою, що підтверджено відомостями з ЄДР від 30.12.2014 № 3051136.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо анулювання його реєстрації платником податку на додану вартість, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зазначеним критеріям діяльності суб'єктів владних повноважень відповідають обов'язки контролюючих органів, встановлені Податковим кодексом України (тут і далі - в редакції, чинній на час спірних правовідносин), а саме: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.2, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21).

Відповідно до пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підпункт «ж»).

Зазначеній нормі кореспондують положення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо статусу відомостей Єдиного державного реєстру та внесення змін до таких.

Відповідно до частини 1 статті 18 цього Закону якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Частиною 11 статті 19 цього Закону передбачено, що юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно частини 12 цієї норми у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки. За приписами абзацу 2 цієї норми, державний реєстратор зобов'язаний вчинити аналогічні дії щодо надіслання зазначеного повідомлення у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) йому від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Відповідно до положень частини 14 статті 19 вказаного Закону у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Як убачається із матеріалів справи, анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, на підставі пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України було зумовлено наявністю в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням від 30 грудня 2014 року, підставою внесення якого слугувало повернення 26 грудня 2014 року поштового відправлення з повідомленням щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 20 листопада 2014 року б/н, надісланого останнім позивачу відповідно до ч. 12 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» після отримання від відповідача повідомлення форми № 18-ОПП № 9221/26-55-18-05-14 від 07.11.2014 року.

Колегія суддів враховує, що документів, які стали підставою для оформлення відповідачем вищевказаного повідомлення та направлення його державному реєстратору, суду не було надано.

Так само, у рішенні № 22/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 05 січня 2015 року відсутні будь-які посилання на проведені перевірки чи вжиті заходи з метою встановлення фактичного місцезнаходження позивача.

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588.

Відповідно до пунктів 12.4, 12.5 вказаного розділу Порядку, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Організація роботи з підготовки та направлення структурними підрозділами органів ДПС запитів на встановлення місцезнаходження платника податків конкретизована Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 17.05.2010 № 336.

Відповідно до пп. пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розділу ІІІ цього Положення щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи:

шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання);

за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно пункту 3.2 цього розділу Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Приведені правові норми свідчать на користь висновку, що підрозділ органу доходів і зборів надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням форми № 18-ОПП державному реєстратору для вжиття відповідних заходів лише після здійснення передбачених вказаними Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічна правова позиція щодо правомірності анулювання реєстрації платника податків на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та необхідності враховувати дотримання контролюючим органом процедури направлення державному реєстратору повідомлення форми №18-ОПП висловлена Верховним Судом України в постанові від 15 квітня 2014 року № 21-4а14.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, на підставі яких відповідачем був встановлений факт відсутності чи неможливості встановити місцезнаходження юридичної особи позивача, та доказів на підтвердження проведення підрозділом податкової міліції відповідних заходів по встановленню його місцезнаходження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обставини стосовно відсутності позивача за місцезнаходженням не були встановлені податковим органом належним чином. Зазначене, у свою чергу, вказує на передчасність та безпідставність вжиття відповідачем дій, спрямованих на анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість, за підсумками яких прийнято рішення від 05 січня 2015 року №22/26-55-18-09-25.

Стосовно посилання відповідача на внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про відсутність юридичної особи позивача за місцезнаходженням від 30 грудня 2014 року, колегія суддів зазначає, що правила пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, які визначають наявність такого запису підставою для анулювання реєстрації платника податку, не звільняють контролюючий орган від обов'язків дотримуватись закріпленої чинними нормативно-правовими актами процедури встановлення місцезнаходження платника, а також діяти з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і дотримуватись необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів платника податків і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Так, матеріали справи свідчать про те, 28.08.2014, 12.09.2014, 24.09.2014, 30.09.2014, 27.10.2014, 16.10.2014, 12.11.2014, 23.12.2014 та 13.01.2015 ТОВ «Укрстройдевелопмент» були подані реєстраційні картки про підтвердження відомостей про юридичну особу до державного реєстратора, на підставі яких останнім внесені до ЄДР відповідні записи. Зазначене, на переконання колегії суддів, виявляє добросовісність позивача по виконанню вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем не доведено у відповідності до вимог частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України ані обставин, на яких ґрунтуються заперечення проти позову в частині вимог щодо визнання протиправними його дій по анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість, ані правомірності цих дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладене та не доводять порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 17 серпня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.