Справа № 0538/5711/2012
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2012-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 липня 2012 року 2-а/0538/236/2012
П О С Т А Н О В А

27.07.2012 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлов Д.О.,

при секретарі Корольовій Н. А.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС ВДПС ВДАІ м. Маріуполя, ОСОБА_2, та ВДАІ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що 5 червня 2012 року був зупинений працівниками ДАІ, які склали протокол на підставі порушення ним п. 8.7.3 ПДР України. На підставі вказаного протоколу позивача було притягнуто до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, тому просить суд скасувати постанову від 5 червня 2012 року, ухвалену ІДПС ВДПС, ОСОБА_2 Посилається на те, що виїхав на перехрестя пров. Нахімова та пр. Леніна в м. Маріуполі на зелене світло світлофору, однак зупинився на пішохідному переході для надання переваги у русі пішоходам, що проходили пішохідний перехід. При цьому вважає, що оскільки він виїхав на перехрестя на дозвільний сигнал світлофору, то відповідно до п. 16.8 ПДР, мав усі підстави для завершення проїзду перехрестя на заборонне світло світлофору, оскільки відповідно вказаного пункту ПДР України мав право закінчити проїзд перехрестя, на яке виїхав, незважаючи на сигнал світлофору, який мався на момент залишення ним перехрестя. При цьому посилається на те, що фіксація правопорушення працівником відповідача проводилась на достатній відстані від вказаного перехрестя, та оглядовість фіксації не може дати відповідь, де перебував транспортний засіб позивача при виїзді на перехрестя та який сигнал світлофору у цей час був увімкнений.

У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу в його відсутність. При цьому на задоволенні поданого ним позову наполягав.

Представник відповідача, інспектор ДПС, ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Висловлювався проти задоволення поданого ОСОБА_1 позову в повному обсязі.

Окрім цього інспектором ДПС, ОСОБА_2, була надана суду відеофіксацією, за якою зафіксовано, як ОСОБА_1 проїжджає перехрестя пров. Нахімова та пр. Леніна на заборонний сигнал світлофору в м. Маріуполі, та наданий документ на використання відеокамери, якою було зафіксовано даний факт.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 122 КАС України суд на підставі заявлених клопотання сторін по справі судовий розгляд здійснює в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 11 КАСУ розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови А01 № 126702 від 5 червня 2012 року, яка винесена інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м. Маріуполя, ОСОБА_2, вказано, що 5 червня 2012 року об 10-40 г. позивач рухався на автомобілі Форд Транзит н/з НОМЕР_1 в м. Маріуполі, та перехрестя пр. Леніна та пров. Нахімова проїхав на червоне світло світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, на підставі чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а. с. 4).

В протоколі про виявлене адміністративне правопорушення від 5 червня 2012 року за даним фактом інспектором ДПС так само викладені обставини виявленого ним правопорушення. При цьому позивач свою провину у вказаному протоколі заперечував, посилаючись на п. 16.8 ПДР України (а. с. 3).

Окрім протоколу представником відповідача суду було надано відеофіксацію порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України від 5 червня 2012 року, як доказ на підтвердження наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, на цифровому носії інформації, який був досліджений у судовому засіданні (зберігається при справі).

Згідно наданій документації на відеокамеру JVC GZ-MS215, якою було зафіксовано вказане правопорушення, вбачається, що на підставі акту від 1 листопада 2011 року вона була надана для використання у службовій діяльності ВДПС ВДАІ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області (а. с. 17).

Позивачем натомість на підтвердження своєї невинуватості суду було надано фото із зображенням перехрестя пров. Нахімова та пр. Леніна в м. Маріуполі (а. с. 2).

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП та ст. 69 КАСУ суд приймає до уваги докази надані сторонами по обґрунтуванню своїх вимог та обставин, на які вони посилаються.

Згідно п. 1.10 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР), перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг; проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, - забороняють рух.

Перехрестя пров. Нахімова та пр. Леніна є регульованим на підставі п. 16.1 ПДР, за яким перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

В судовому засіданні було встановлено факт того, що ОСОБА_1 закінчив проїзд вказаного перехрестя на заборонне світло світлофору, що підтверджено зібраними доказами по справі та не заперечується позивачем.

На підставі п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Відповідно до п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Таким чином пояснення позивача в частині надання ним переваги у русі пішоходам, що закінчували перехід по пішохідному переходу, коли той виїхав на перехрестя з пров. Нахімова на пр. Леніна на зелене світло світлофору, а потім закінчив рух по перехрестю на заборонне світло світлофору, узгоджується з Правилами Дорожнього Руху України, та не спростовуються доказами, наданими представниками ДАІ.

Окрім цього в суду немає можливості засвідчитись з наданої суду відеофіксації повний огляд руху ОСОБА_1 на транспортному засобі через вказане перехрестя, де перебував позивач на перехресті при зеленому сигналі світлофору, що дозволяв рух з пров. Нахімова на пр. Леніна, на підставі обмеженої оглядовості вказаного перехрестя, зафіксованому з відеокамери працівників ДАІ.

До того ж, як вбачається з наявних у матеріалах справи фото перехрестя пров. Нахімова та пр. Леніна, то межа його за уявними лініями між початком заокруглень країв проїзної частини по пров. Нахімова, розпочинається по пров. Нахімова раніше ніж межа оглядовості пров. Нахімова з відеокамери, на якій було зафіксовано порушення ПДР інспектором ДПС, що унеможливлює виявити перебування транспортного засобу позивача на перехресті.

З огляду на це, за відсутності прямих доказів того, що позивач вїхав на перехрестя на заборонний сигнал світлофору, з урахуванням меж вказаного перехрестя, та відсутності інших доказів провини ОСОБА_1, в суду немає підстав вважати в його діях склад порушення правил дорожнього руху України.

Таким чином відсутність достатності доказів порушення позивачем ПДР, унеможливлюють його притягнення до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть та проїзд на заборонний сигнал світлофору, тому вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови від 5 червня 2012 року про притягнення його до відповідальності за порушення п. 8.7.3. (е) ПДР, підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 122, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху України, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ІДПС ВДПС ВДАІ м. Маріуполя, ОСОБА_2, та ВДАІ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову А01 № 126702 від 5 червня 2012 року, винесену інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м. Маріуполя, ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя