Справа № 820/7519/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. № 820/7519/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді : Сагайдака В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Фонг до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 Фонг, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд: зобов'язати відповідача вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1 Фонг, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням ним 45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмовою в обміні бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням ним 45-річного віку, відповідач порушив його права.

В обґрунтування поданих заперечень представник відповідача зазначив, що на даний час не має підстав для обміну бланку посвідки на постійне проживання позивачу, оскільки наразі втратив чинність документ, на підставі якого ОСОБА_1 Фонг було надано дозвіл на проживання в Україні.

У судове засідання сторони не прибули, надали клопотання про розгляд справи без їх присутності.

Суд, на підставі ч.4 ст. 122 КАС України вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фонг на підставі висновку від 24.01.2005 року та Закону України Про імміграцію був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії ХР номер 12399. В посвідці відображене місце реєстрації позивача. Термін дії безстроково. (а.с. 6).

Судом з'ясовано, що 17.07.2015 р. позивач звернувся із заявою до відповідача щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку.

Відповідач 21.07.2015 року листом № 04/1-14932 повідомив позивача про неможливість вирішення даного питання. Свою позицію вмотивував тим, що позивач отримав дозвіл на імміграцію відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» як чоловік, що мав дружину - іммігранта Нгуєн ОСОБА_3. Так як 14.01.2014 року рішенням ГУДМСУ в Київській області було скасовано посвідку на постійне проживання Нгуєн ОСОБА_3, то за таких підстав на даний час вирішується питання про скасування посвідки на постійне проживання позивача.

Позивач вважав такі дії незаконними, оскільки шлюб між ним та Нгуєн ОСОБА_3 розірвано. На час розгляду справи позивач перебуває у шлюбі з Нгуєн ОСОБА_3 Лє ОСОБА_3, від якого має дитину ОСОБА_1 Нгуєн ОСОБА_3 Тієн, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована громадянином України. Бездіяльність відповідача, на думку ОСОБА_1 Фонг, позбавляє його права законного перебування на території України.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства регулюються Конституцією України, Законом України Про імміграцію.

Згідно з п.3 ч.1 ст.6 Закону України Про імміграцію, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видають копії цих рішень особам, яких вони стосуються.

Пунктом 4.5 Розділу IV Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013 року № 681, прийнятого відповідно до 2 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 28 березня 2012 року № 251, передбачено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС України при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє:наявність підстав для обміну посвідки; звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах; перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку (Постанова КМУ № 251).

Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України №251 від 28.03.2012р., цей Порядок визначає механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання.

Відмова у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі: необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);інших випадках, передбачених законами ( п.17 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для одержання позивачем дозволу на імміграцію в Україну та отримання посвідки на постійне проживання стало отримання його тодішньою дружиною громадянкою СРВ Нгуєн ОСОБА_3 дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні (п. 6 ч. 2 ст.4 Закону України Про імміграцію).

Суд зазначає, що дозвіл на імміграцію в Україну громадянці СРВ Нгуєн ОСОБА_3 було скасовано рішенням ГУДМСУ в Київській області від 14.01.2014 р., яке є чинним на момент розгляду даної справи.

Таким чином, документи, на підставі яких позивачеві було видано дозвіл на постійне проживання в Україні, втратили чинність.

Вказане є правовою підставою для скасування позивачу дозволу на імміграцію в порядку ст. 12 Закону України Про імміграцію, а з позовом ОСОБА_1 Фонг звернувся та просить зобов'язати відповідача вчинити дії щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку з досягненням ним 45-річного віку.

Відповідачем не надано доказів, що на час розгляду справи спірна посвідка на постійне проживання позивача є скасованою у встановленому законом порядку. Водночас, Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в своєму листі від 21.07.2015 року № 04/1-14932 жодної з підстав відмови в обміну посвідки, які передбачені п.17 Порядку, не зазначило.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у спірних правовідносинах намагався попередити можливість незаконного, на його думку, перебування на території України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фонг.

Водночас частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Слід зауважити, що на час розгляду справи посвідка на постійне проживання серії ХР номер 12399 не скасована. Також позивач на утриманні має дитину ОСОБА_1 Нгуєн ОСОБА_3 Тієн, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована громадянином України.

За таких обставин, для повного захисту прав ОСОБА_1 Фонг, суд вважає за можливим вийти за межі позовних вимог та зобовязати ГУ ДМС України в Харківській області повторно розглянути подану ним заяву про обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку, з урахуванням зазначених обставин, які мають істотне значення по суті спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Фонг до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 Фонг щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1 Фонг, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням ним 45-річного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В.Сагайдак