Справа № 2а-5/2010
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-5 2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року м. Снятии

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.

секретаря позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду II групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду II групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС .

Позовну заяву мотивував тим, що внаслідок захворювання, пов»язаного з наслідками аварії на ЧАЕС та відповідно довідки МСЕ його визнано інвалідом II групи, а ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач не виплачує йому в повному обсязі державної та додаткової пенсії, як це передбачено статтями 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і становить для інвалідів II групи у розмірі не меншому від 8 мінімальних пенсій за віком (державна пенсія), та у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія). Просив визнати дії відповідача по нарахуванню пенсії - неправомірними та зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Снятинському районі здійснити перерахунок та виплату призначеної йому державної і додаткової пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив, просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату суми державної і додаткової пенсії за період з 01.01.2007 року та в подальшому виплачувати призначену пенсію згідно ст. 50, 54 ч. 4,67, ч.3,71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач має право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та як інваліда II групи, інвалідність пов»язана з ЧАЕС на призначення пенсії по Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і йому, як особі, яка має право на призначення пенсії за різними законами, призначається одна пенсія за його вибором.

Позивач звертався в управління ПФУ з заявою про призначення пенсії 25.10.1998 року по ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви, так 10.06.2005 року позивач подав заяву про перехід на пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», 16.01.2006 року подав заяву про перехід на пенсію по ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», 01.02.2008 року знову звернувся з заявою про перехід на пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». На даний час за заявою позивача йому призначено пенсію саме згідно з наведеним Законом, а тому підстав для проведення перерахунку пенсії - відсутні.

Щодо проведення перерахунку йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначеної відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком. При цьому, базові величини для вирахування підвищень визначено Постановами КМУ № 1 від 03.01.2002 року, № 894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року на виконання ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеними постановами конкретно визначено розмір та порядок виплат пенсій та доплат громадянам даної категорії. Дані постанови чинні та у встановленому порядку не скасовані.

З 01.01.2008 року згідно Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України змінено мінімальний розмір пенсії для інвалідів ЧАЕС та розмір додаткових пенсій, які розраховані від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, вище зазначені зміни Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними. Дане питання врегульоване постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, а з 01.07.2008 року постановою КМУ № 654 від 16.07.2008 року і тому перерахунок додаткової пенсії проведено в такому ж розмірі, як це передбачено вказаними постановами КМУ.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем порушено встановлений ст. 99 КАС України річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивач пропустив річний строк на звернення до суду просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії А № 014705 від 02.06.1998 року (а.с.08) та перебуває на відповідному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі.

Право позивача на одержання пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, відповідачем не оспорюється , тому на підставі ст. 72 ч.З КАС України доказуванню не підлягає.

Позивач має право на вибір пенсії. Таким правом позивач скористався. Як вбачається з матеріалів справи позивачу за його заявою призначалась та виплачувалась пенсія по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач звертався до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України Снятинського району про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку з чим 30.07.2009 року отримав відповідь про відмову в проведенні такого перерахунку (а.с.04).

Відповідач посилався на те, що при проведенні розрахунків пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи - застосовувалися положення Постанов Кабінету Міністрів України.

Однак дана відмова є неправомірною з наступних підстав.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Зі змісту ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слідує, що розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими - восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи особам віднесеним до І категорії, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 53 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком.

Що ж до відсутності визначення у законі поняття та базової величини мінімальної пенсії за віком для проведення підвищення, то суд враховує ту обставину, що згідно ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування законодавець дає визначення розміру мінімальної пенсії за віком, яка підлягає до застосування в порядку ст. 9 КАС України за аналогією.

Відповідно до ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір державної пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника в наслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, і перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний рік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсії вони виконували вимоги Постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

- У ході судового засідання було встановлено, що позивач за власним бажанням змінював вид пенсії та отримував пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому на думку суду позивач вправі претендувати на перерахунок отриманої пенсії за період коли йому виплачувалась пенсія відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який встановлює спеціальний розмір пенсій для осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і виявили бажання отримувати пенсію відповідно до вказаного Закону.

Безпідставними є і посилання представника відповідача на обмеження позовних вимог ОСОБА_2 річним строком, оскільки ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, особи встановлюються річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Однак стаття 87 ч.2 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що суми пенсій не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Позовні вимоги позивача стосовно зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 1 січня по 22 травня 2008 року не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Підпунктом 15 п.28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів було внесено зміни до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з якими в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів щодо який встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідності - 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначені зміни вступили в дію з 01.01.2008 року і діяли до 22.05.2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу II, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, п.З розділу III Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І пунктів 1-4, 6-22, 24- 100 розділу II Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів(справа щодо предмета та змісту закону Про державний бюджет України зміни внесені п.15 п.28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були визнані неконституційними та втратили чинність з для ухвалення рішення.

В силу ч.І ст. 107 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсії, передбачених цим Законом а також за невиконання або неналежне виконання ними обовязків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно з законом. Таким чином для покладення на органи Пенсійного фонду України обовязку із нарахування та виплати недоплачених сум пенсії, необхідно встановити факт протиправності дій вказаних органів по невиплаті пенсії чи гарантованих Законом надбавок до пенсії.

Враховуючи, те що ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Снятинському районі не виплачено у встановленому Законом порядку ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії, суд вбачає підставй для визнання дій відповідача протиправними.

Виходячи з вимог ст. 11 КАС України, з метою забезпечення повного захисту порушеного права, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та провести перерахунок і виплату недоплаченої суми додаткової пенсії з 09.07.2007 року по 13.01.2010 року.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви, відповідач також звільнений від сплати державного мита, на підставі декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, у відповідності до ст. 49 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Снятинському районі проводити нарахування пенсії в майбутньому у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб - мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог закону, то така вимога не підлягає до задоволення оскільки суд не вправі вирішувати спори на майбутній час.

В решті позову відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 53, 54, 67, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування, ст. 87 ч.2 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, ст. 58 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, п.18 ст. 4 ДКМУ Про державне мито, ст.ст. 2, 6,11, 49. 98,158-163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Снятинському районі в перерахунку ОСОБА_2 пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано- Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ) державної пенсії в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано- Франківської області провести перерахунок та виплату недоплаченої суми додаткової пенсії за період з 09.07.2007 року по 13.01.2010 року , як інваліду II групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 Закону України Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з мінімального розміру пенсії за віком згідно ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Понесені судом витрати повязані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк постанова суду набирає законної сили після закінченні цього строку.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі . Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду: М.М.Калиновський