Справа № 815/1796/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1796/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, індексний №10740963 від 07 лютого 2014 року, щодо реєстрації права власності ОСОБА_4; зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_4 на об'єкт житлової нерухомості (індексний номер 10740963 від 07 лютого 2014 року), розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 65,6кв.м., житловою площею 28кв.м. (номер запису про право власності 4603950 від 03 лютого 2014р.).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скарги з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі, так як оскаржуване рішення про проведення державної реєстрації правомірно прийняте державним реєстратором на основі рішення суду, що набрало законної сили, а тому не підлягає скасуванню.

Крім того судом першої інстанції неправомірно зобов'язано відповідача внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації, оскільки це є виключним повноваженням державного реєстратора, обов'язки якого не може підміняти суд.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, представник позивача звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з заявою про скасування державної реєстрації права власності реєстраційний номер 9359168 від 11.12.2014 року.

За результатами розгляду зазначеної заяви від 11.12.2014 року, про скасування державної реєстрації права власності реєстраційний номер 9359168, Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції винесено Рішення №17910499 від 11.12.2014 року про відмову у скасуванні, яким відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації права приватної власності на об'єкт нерухомого майна, розмір частки 1/1, за номером 4603950, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01.

Не погоджуючись із вказаним Рішенням Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції №17910499 від 11.12.2014р., позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким не погоджується судова колегія, зроблено висновок, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна, порушує права позивача та підлягає скасуванню, так як судове рішення на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності скасовано судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Загальний порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджено Наказом Міністерства юстиції від 12 грудня 2011 року № 3502/5.

Згідно із п. 2.6. зазначеного порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Колегією суддів встановлено, що дійсною метою звернення до суду позивача є намагання відновити становище, яке існувало до моменту внесення відомостей до реєстру прав щодо спірного майна.

З вищевикладених норм вбачається, що внесення запису про скасування державної реєстрації в реєстрі без наявності судового рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав неможливе.

Тому, у позивача відсутні передбачені законодавством можливості звернення до реєстраційної служби з заявою про внесення запису до Державного реєстру про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно без скасування у судовому порядку такого рішення про державну реєстрацію.

В даному випадку, позивач оскаржує рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності саме на виконання рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні державної реєстрації, з метою забезпечення власних інтересів, а не з метою відновлення порушених прав зазначеним рішенням.

Так, підставою для проведення Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції за позивачем державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна слугувало заочне рішення Малиновського районного суду від 07 листопада 2013року, у справі № 521/14132/13-ц (провадження №2/521/6155/13), яке скасоване рішенням Апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2014 року, у справі № 22-ц/785/4266/14.

Отже, з огляду на відсутність іншого порядку вирішення спірних правовідносин та наявність законодавчо передбачених підстав для скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, таке рішення підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Реєстраційної служби внести запис про скасування права власності на об'єкт нерухомого майна, з огляду на наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року N 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Відповідно до п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно вищезазначених норм, державний реєстратор вносить запис про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду з дотриманням заінтересованою особою заявочного принципу проведення державної реєстрації прав.

Колегія суддів вважає, що зобов'язання внесення такого запису поза процедурою, вважатиметься перебиранням з боку суду повноважень державного реєстратора та втручанням в його дискреційні повноваження.

В даному випадку, втручання судом першої інстанції в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень є безпідставним та не може виправдовуватися з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково та по даній справі відсутні витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, то сплачений судовий збір за подання суб'єктом владних повноважень апеляційної скарги не підлягає відшкодуванню з боку позивача.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, індексний № 10740963 від 07 лютого 2014 року, щодо реєстрації права власності ОСОБА_4.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, у розмірі 37.00 гривень, покласти на Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло