Справа № 802/2607/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

17 серпня 2015 р. Справа № 802/2607/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс Михайло Богданович, перевіривши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

12.08.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відрахувань з пенсійних виплат ОСОБА_1 коштів в сумі 1002,30 грн. та зобов'язати відповідача повернути відраховані кошти. Окрім того, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на свою користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що вона не підсудна окружному адміністративному суду, а тому підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи немає підстав для повернення позовної заяви, а частиною другою даної статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 і заявлених ним позовних вимог, предметом заявленого позову є вимога про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відрахувань з пенсійних виплат та зобов'язання відповідача повернути відраховані кошти.

При обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером з 01.01.2007 року та отримує пенсію відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XІІ).

У преамбулі до Закону №2262-XІІ вказано, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Водночас, оскаржуване рішення прийняте у зв'язку із тим, що на думку відповідача, позивач з 01.04.2009 року по 30.06.2012 року, отримуючи надбавку до пенсії як непрацюючий пенсіонер відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 року №198 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", мав статус фізичної особи - підприємця та здійснював підприємницьку діяльність. Таким чином, на думку відповідача, позивач подав недостовірні дані, у зв'язку із чим було здійснено надмірно виплату пенсії.

Враховуючи вищенаведене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення: "Відраховувати, щомісячно до повного погашення надміру отримані кошти з пенсіонера ОСОБА_1, відповідно до статті 59 "Відрахування з пенсій" Закону України від 09.04.1992 року №2262-XІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб" у розмірі 20% щомісячно з суми, що належить пенсіонеру до виплат.

Відповідно до ст. 59 Закону №2262-XІІ відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, заявлений адміністративний позов за своїм змістом стосується оскарження фізичною особою (пенсіонером) рішення органу Пенсійного фонду України, яке впливає на розмір нарахованих фондом та отримуваних особою пенсійних виплат. І саме з метою захисту порушеного на думку позивача права на пенсію, останній звернувся до суду.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Виходячи із вищезазначеного, спір за даною позовною заявою є спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо здійснення та одержання пенсійних виплат, тому із урахуванням норм п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України такий спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З огляду на викладене вважаю, що даний адміністративний позов підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду, а не окружному адміністративному суду, що згідно із п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 3, 18, 107, 108, 165, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович