Справа № 2а-288/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 14848/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В, ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та стягнення грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007-2009 роках в розмірі, меншому ніж визначено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і щодо відмови у виплаті недоплачених коштів; стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в загальній сумі 10079,56 грн., а саме в сумі 2167,56 грн. за 2007 рік, в сумі 4923,00 грн. за 2008 рік та в сумі 2989,00 грн. за 2009 рік. Позич просить поновити строк звернення до суду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що являється матірю малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй як матері малолітньої дитини, що здійснює догляд за дитиною, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй відповідачем у неповному розмірі у 2007-2009 роках, оскільки Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», які зменшували розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену на дитину суму щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, виходячи з розміру встановленого на цей період статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з урахування суми виплаченої їй такої допомоги за вказаний період. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач у 2007 році мала право відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які зменшували розмір оспорюваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 призначена та виплачена вірно. Крім того, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 являється матірю малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.09.2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що згідно з вимогами ст.ст. 13,14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення нею вказаного віку.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 протягом липня-грудня 2007 року отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в таких розмірах: за липень 99,72 грн., серпень 103,41 грн., вересень 104,85 грн., жовтень 104,85 грн., листопад 107,73 грн., грудень 110,88 грн., протягом 2008 року та січня-липня 2009 року по 130,00 грн. щомісяця, що стверджується довідками, виданими управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дане рішення Конституційного України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Згідно з вимогам ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2007 року 434 грн., з 1 квітня 2007 року 463 грн., з 1 жовтня 2007 року 470 грн. Отже, позивач має право на перерахування та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною з врахуванням вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року (Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007).

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Із матеріалів справи не вбачається, що одна зі сторін наполягала на застосуванні строків звернення до суду під час судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-6 затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 20908 року 526 грн., з 1 квітня 2008 року 538 грн., з 1 липня 2008 року 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункту 8 пункту 8 з розділу VІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50%, з 1 січня 2009 року 75%, з 1 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в рахунку на одну особу за попередні шість місяців.

З огляду на наведене, у 2008 році допомога нараховувалась та виплачувавалась відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в рахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Враховуючи, що Конституція України не встановлює пріоритету одних законів над іншими, зазначені норми Закону України «Про державний бюджет Україна на 2008 рік», які змінюють розмір допомоги, встановлений Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», є чиними, тому правомірним є застосування відповідачем в 2008-2009 роках розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановленого законом про держбюджет на відповідний рік.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача виплатити їй недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 2008-2009 років.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Згідно Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 30.08.2000 року за № 1035/2000, Міністерство праці України є головним органом у системі органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення і соціального обслуговування населення та згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України є головним розпорядником бюджетних коштів. Згідно із Положенням про Міністерство праці та соціальної політики України відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах свої повноважень контроль за додержанням законодавства щодо надання пільг, та забезпечує через систему підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний захист шляхом своєчасного та адресного надання соціальної допомоги. Враховуючи вищенаведене, обов'язок щодо нарахування і виплату недоплаченої щомісячної державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку слід покласти на відповідача у справі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що саме на управління праці та соціального захисту населення покладено обовязок проводити виплату щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості проведення перерахування та виплати недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2 згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року у справі № 2а-288/10 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та стягнення грошової допомоги без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_1