Справа № 2а-2661/10/0370
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у роз'ясненні судового рішення

17 серпня 2015 року Справа № 2а-2661/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представників відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про розяснення судового рішення в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року частково задоволено заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення судового збору та витрат на проведення судово-економічної експертизи в адміністративній справі № 2а-2661/10/0370, ухвалено стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 документально підтвердженні витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 2 357 гривень 90 копійок.

Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області звернулося із заявою про розяснення рішення суду із врахуванням відсутності бюджетних призначень для виконання судових рішень даної категорії з посиланням на те, що поверненню підлягають лише ті кошти, що надходили до бюджету, однак кошти за проведення експертизи були сплачені на рахунок Львівського НДІ судових експертиз. Крім того, заявником зазначається, що витрати на проведення судової експертизи компенсуються за рахунок держави Державної судовою адміністрацією.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви про розяснення судового рішення підтримала повністю.

Позивач у своїх поясненнях з приводу поданої заяви просить в її задоволенні відмовити повністю з тих підстав, що чинним законодавством України чітко регламентовано порядок сплати та розподілу судових витрат в адміністративних справах, який додатковому розясненню не підлягає, розгляд заяви просить провести за її відсутності.

Луцька ОДПІ пояснень з приводу поданої заяви суду не надала, хоча й була належним чином повідомлена про дату час та місце її розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 170 КАС України суд розглядає заяву про розяснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про розяснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ГУ ДКС України у Волинській області про розяснення судового рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє судове рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У заяві ГУ ДКС України у Волинській області про розяснення ухвали суду від 14 листопада 2014 року фактично ставиться питання про розяснення порядку виконання цього рішення, що не є тотожним розясненню самого судового рішення. Судове рішення викладено чітко, вказано, яка сума підлягає до стягнення з Державного бюджету України відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також вважає невірним твердження представника відповідача про те, що витрати на проведення судової експертизи компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», відповідно до статтей 85-88 Цивільного процесуального кодексу України, статтей 91-95 Кодексу адміністративного судочинства України, затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ.

Пунктом 2 даної Постанови Кабінет Міністрів України постановив, що коли виклик свідків, призначення експертизи, залучення перекладачів, спеціалістів у адміністративній справі здійснюється з ініціативи суду або у разі звільнення від сплати судових витрат чи зменшення їх розміру, такі витрати компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією у їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат.

Таким чином, з аналізу вищевказаної норми вбачається, що витрати, повязані з призначенням експертизи, в будь-якому випадку компенсуються за рахунок держави, при цьому, Державною судовою адміністрацією компенсуються лише у разі, якщо така експертиза призначається з ініціативи суду або у разі звільнення від сплати судових витрат чи зменшення їх розміру, водночас, як вбачається зі змісту ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року про зупинення провадження у справі, в даній адміністративній справі судово-економічна експертиза призначалася за клопотанням представника позивача, а не з ініціативи суду.

Крім того, позивач від сплати судових витрат не звільнявся та розмір витрат на проведення судово-економічної експертизи судом не зменшувався, а тому, у суду відсутні підстави вважати, що витрати на проведення судово-економічної експертизи повинні компенсуватися за рахунок держави Державною судовою адміністрацією.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для розяснення ухвали суду у відповідності до статті 170 КАС України, а тому в задоволенні заяви ГУ ДКС України у Волинській області про розяснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись частинами третьою, пятою, сьомою статті 160, статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про розяснення судового рішення в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень та стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання її повного тексту, який буде виготовлено 19 серпня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Дмитрук