Справа № 813/5287/14
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа № 876/7362/15

Львівський апеляційного адміністративний суд в складі :

головуючого судді Затолочного В.С,

суддів Костіва М.В., Улицького В.З.,

за участі секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління МВС України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, третя особа Головне управління МВС України у Львівській області, про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним рішення за результатами розгляду його скарги на дії працівника ДАІ ОСОБА_3 щодо дотримання вимог чинного законодавства при оформленні результатів дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка мала місце за участю Позивача 27.05.2014 року.

В ході розгляду справи суді першої інстанції здійснив заміну неналежного відповідача на Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, залишивши ГУ МВС України у Львівській області третьою особою (а.с. 39).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати постанову від 26.05.2015 року та винести нову про відмову в позові.

Вимоги апеляційної скарги ґрунтуються на порушеннях судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Перевірками, які проводилися за зверненнями ОСОБА_1, порушень в діях інспектора ДПС ОСОБА_3 не встановлено.

Вислухавши позивача та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ДАІ ГУ МВС України у Львівській області зі скаргою на дії інспектора ДПС з обслуговування Пустомитівського району ОСОБА_3 при оформленні ним схеми місця ДТП , яке мало місце за участю Позивача 27.05.2014 року та просив вжити заходів дисциплінарного впливу щодо даної особи.

26.06.2014 року за № 9/В-181 Позивачу дано відповідь на його звернення за підписом ВО начальника Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області Фальшовника Д.В., згідно якого проведеною службовою перевіркою в діях ОСОБА_3 порушень не встановлено.

Також з матеріалів справи вбачається, що 27.05.2014 року за результатами документального оформлення ДТП, учасником якого був ОСОБА_1, інспектором ДПС ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно Позивача та схему місця ДТП.

Обидва документа були підписані позивачем, будь-яких доповнень до них чи зауважень, а також посилань на протиправні дії інспектора ДПС позивачем не зазначалося.

Суд першої інстанції, оцінюючи законність відповіді на скаргу Позивача, послався на те, що всупереч п. 6.4.4 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 (далі - Інструкція), в схемі місця ДТП не відображено слідів юзу автомобілів, що зіткнулися, та дії дорожнього знаку «Обмеження швидкості 20 км/год». Тому дії інспектора ДПС ОСОБА_3, який документально оформлював ДТП, містять порушення чинного законодавства, а, відповідно, рішення за наслідками розгляду скарги Позивача, також є протиправним.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до прохальної частини скарги від 12.06.2014 року Позивач просив вжити заходів дисциплінарного впливу щодо Інспектора ДПС ОСОБА_3

Порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників міліції регламентовано Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, зокрема статтею 14 даного правового акту.

Згідно зазначеної правової норми вирішення питання про наявність в діях підлеглого ознак дисциплінарного проступку і накладення відповідного дисциплінарного стягнення є виключною прерогативою начальника відповідного рівня.

Таким чином, даючи відповідь на звернення Позивача щодо відсутності в діях інспектора ДПС ОСОБА_3 порушень службової дисципліни, ВО начальника Управління ДАІ ГУМВС у Львівській області діяв в межах повноважень, наданих йому законом і підстав визнавати ці його дії неправомірними відсутні.

Крім викладеного в резолютивній частині скарги прохання про притягнення інспектора ДПС ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, в тексті скарги Позивач зазначає своє бачення документального оформлення ДТП, яка сталася за його участю 27.05.2014 року, і викладає відповідні доводи щодо неправильності такого оформлення.

Суд першої інстанції частково погодився з цими доводами і зазначив, що оформлення ДТП не відповідало в повній мірі вимогам Інструкції.

Проте судом попередньої інстанції не було враховано, що питання притягнення особи до адміністративної відповідальності і оцінки доказів, на яких ґрунтується відповідне рішення щодо такої відповідальності, вирішуються в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами статті 254 цього Кодексу передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.124 КУпАП.

Частиною 1 статті 257 вищевказаного Кодексу передбачено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 221 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.п. 21 та п.п. 30 п. 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 341, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право забезпечувати відповідно до законодавства оформлення адміністративних правопорушень та брати пояснення в громадян, представників юридичних осіб з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, вживати відповідних заходів з метою притягнення винних до відповідальності, передавати в установленому порядку матеріали на осіб, які порушили вимоги законодавства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, на розгляд інших державних органів.

Таким чином, інспектор ДПС при виявленні порушень правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди повинен скласти протокол, та направити його до суду за місцем вчинення правопорушення чи за місцем обліку транспортного засобу, або за місцем проживання правопорушника, що передбачено частинами 1 та 2 статті 276 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Повноваження інспектора з дізнання відповідного підрозділу Державтоінспекції передбачені названою вище Інструкцією.

Розділом VI Інструкції регламентовано порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, і, зокрема, встановлено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів та засобів фото і відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі. Складена на місці пригоди схема місця ДТП долучається до матеріалів справи. Зазначена схема підписується особами, які брали участь у ДТП, а також працівником Державтоінспекції МВС, який її склав.

Вимогами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже повноваження щодо встановлення правильності та обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідно до чинного законодавства покладено виключно на суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що провадження в таких справах включає певні стадії, зокрема, складання протоколу про адміністративне правопорушення (глава 19 КУпАП) та власне розгляд справ про адміністративні правопорушення (глава 22 КУпАП).

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення є початковою стадією провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

При розгляді спору в порядку, передбаченого КАС України щодо правомірності дій працівника ДАІ по оформленню ДТП, суд не вправі давати відповідну оцінку доказам, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності, оскільки такі докази мають оцінюватися лише при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення.

В цьому контексті колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду звертає увагу на те, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки, як зазначалося вище, саме Кодексом України про адміністративні правопорушення регламентується порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності, в межах справи, що розглядається, не було підстав для оцінки доказів (в тому числі з точки зору їх повноти та об'єктивності) винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП, які в межах справи, яка розглядається, були фактично оцінені судом першої інстанції, є в даному випадку саме такими доказами.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду також звертає увагу на те, що відповідно до тексту оскаржуваної постанови суду першої інстанції судом розглядався позов до двох відповідачів - ГУМВС України у Львівській області та Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, хоча ухвалою окружного суду від 24.09.2014 року (а.с. 39) було вирішено питання про заміну первісного відповідача ГУМВС України у Львівській області на Управління ДАІ ГУ УМВС України у Львівській області. Фактично, будь-які вимоги до ГУМВС України у Львівській області не заявлялися і в межах даного спору не розглядалися.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування судом апеляційної інстанції постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління МВС України у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 813/5287/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправним рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

В.З. Улицький

Повний текст виготовлено 13.08.2015