Справа № 804/5524/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 р. Справа № 804/5524/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового засіданні Пономаренко В.Г.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідкова Вячеслава Олексійовича, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідкова Вячеслава Олексійовича, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідкова Вячеслава Олексійовича по справі №1343383 від 24.02.2015р. про відмову у державній реєстрації права власності (приватна) на домоволодіння будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3;
- зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати право власності (приватна) на домоволодіння, що розташоване: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на статтю 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в державній реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване: АДРЕСА_1.
У судове засідання з'явився представник позивача. Представник Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідков В.О. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості можуть бути оскаржені до суду.
Згідно ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01.07.2004р. (надалі по тексту - Закон №1959-ІV) заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до абз.2 п.2 ст.15 Закону №1952-ІV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі по тексту Порядок № 868).
Згідно приписів п.15 Порядку №868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:
1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);
2) повноважень заявника;
3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;
4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;
5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
У разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття (п.16 Порядку № 868).
Пунктом 37 Порядку №868 визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2015р. позивач звернувся до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності домоволодіння по АДРЕСА_1.
30.03.2015р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідков В.О. прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності на домоволодіння, що розташовано у АДРЕСА_1 за позивачем.
Підставою для відмови у реєстрації прав власності з'явився висновок державного реєстратора прав на нерухоме майно Бідкова В.О. про те, що в наданому до розгляду рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014р. за ОСОБА_3 визнається право власності на 49/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, яке в цілому складається з: житлового будинку А-1, підвал під А-1, світлиця, прибудова А1-1, прибудова а-1, прибудова a1-1, веранда av-І, ганок aІІ, ганок, аІІІ, ганок Iv, гараж Б, сарай В, огорожі, ворота, замощення №1-4,І-ІІ. Під час розгляду заяви було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви, з метою направлення запиту до КП "ДМБТІ" ДОР № 10.10-21/685 від 03.03.2015р. В отриманій відповіді КП "ДМБТІ» ДОР №3165 від 30.03.2015р. було зазначено, що в наявності є самовільне будівництво сіни 1/2 а-1, веранда av-І. Також, ганок, аІІІ, ганок aІV підлягають введенню в експлуатацію.
Згідно п.4 Порядку №868 у разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Частиною 2 ст.5 Закону №1952-1V, передбачено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку
На теперішній час, питання щодо прийняття в експлуатацію нерухомого майна регулюється ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011р. №3038-IV (надалі Закон № 3038-IV) та Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011р. №461 «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (надалі по тексту Постанова №461).
Згідно п.2 Порядку №461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).
У разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком (п.10 Порядку №461).
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що державна реєстрація права власності на будинок АДРЕСА_1 можлива лише після вирішення питання про прийняття в експлуатацію вищезазначених об'єктів згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952-1V, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.24 Закону № 1952-1V відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Бідкова В'ячеслава Олексійовича, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2015 року

Суддя О.В. Серьогіна