Справа № 6479/10/1570
Суддя: Бойко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6479/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойко Л.М.

при секретарі Саратовській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південної митниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2010 р. до суду звернулася громадянка України ОСОБА_1 (надалі Позивач) з адміністративним позовом до Південної митниці (надалі Відповідач), в якому зазначила, що на підставі ст. 247 Митного кодексу України, п.п. 12, 13 ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-III 30.04.2010 р., п. 4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби від 17.11.2005 р. № 1118, вона звернулася до Південної митниці із заявою про зміну режиму ввезення транспортного засобу марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1, ввезеного в Україну тимчасово, на постійний з подальшим оформленням із наданням пільг в оподаткуванні у звязку із переселенням на постійне місце проживання в Україну з Придністровського регіону Республіки Молдова. Листом від 12.05.2010 р. вих. № 19/28-03/4073 Відповідачем відмовлено громадянці ОСОБА_1 у митному оформленні транспортного засобу із наданням пільг в оподаткуванні. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 дотримано усі передбачені вищевказаними законодавчими актами умови щодо застосування пільгового режиму в оподаткуванні транспортного засобу, Позивач просить суд визнати таку відмову протиправною та зобовязати Відповідача здійснити митне оформлення належного їй транспортного засобу із звільненням від оподаткування відповідно до ст. 8 Закону № 2681-III.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначених в адміністративному позові.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував з тих підстав, що митному органу усі необхідні для митного оформлення документи Позивачем не надавалися. Зокрема, Відповідач зазначив, що Придністровська Молдавська Республіка не є Стороною Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р., відповідно, Україною не встановлено з ПМР ніяких договірних відносин, тому довідки відділу державної автомобільної інспекції ПМР та Управління зі справ міграції ПМР без спеціального посвідчення не є законною підставою для митного оформлення автомобіля Позивача. Також Відповідач зазначив, що згідно з Нотою Міністерства закордонних справ та європейської інтеграції Республіки Молдова від 11.06.2007 р. № 11140 документи про реєстрацію транспортних засобів, оформлених Управлінням Державтоінспекції МВС ПМР, не мають юридичної сили, а жителі Придністровського регіону мають можливість зареєструвати свої транспортні засоби відповідно до національного законодавства Республіки Молдова. В обґрунтування заперечень Відповідач посилається на листи Державної митної служби України від 01.12.2008 р. № 11/6-9/13103-ЕП та від 13.02.2009 р. № 11/6-15/1242-ЕП, якими зобовязано керівників підрозділів митного оформлення при прийнятті рішення в частині звільнення від оподаткування забезпечити обовязкове проведення перевірки підтвердження факту перебування транспортного засобу на обліку в Республіці Молдова шляхом звернення до Головного управління реєстрації транспорту та кваліфікації водійського складу Державного підприємства «Центр державних інформаційних ресурсів «REGISTRU» та наголошено на необхідності посилення контролю за митним оформленням товарів із наданням пільг, наданих при митному оформленні транспортних засобів, що ввозяться громадянами в разі їх переселення на постійне місце проживання в Україну. Крім того, Відповідач зауважив, що Позивачем не дотримано порядок звернення до митного органу, передбачений законодавством України, зокрема, Порядком здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.04.2005 № 314, та Положенням про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09.06.1997 р. № 574, а саме, Позивачем при переміщенні транспортного засобу через митний кордон України не подано митному органу вантажну митну декларацію. В той час як відмова митного органу оформляється у вигляді картки відмови в прийнятті митної декларації. Зважаючи на це, Відповідач зазначив, що формального звернення у передбаченій законодавством формі із поданням ВМД від Позивача до митного органу не надходило, так само, як і не було оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши положення законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, якій належить на праві приватної власності автомобіль марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1, постійно прописана та проживала на території села Красного Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки з 05.05.1998 р. по 04.08.2009 р., що підтверджується довідкою Управління у справах міграції МВС МПР від 21.04.2010 року № 12/1-1894 (а.с. 8, 14).

В період з 30.10.2002 р. по 06.08.2009 р. ОСОБА_1 перебувала на постійному консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова у звязку з оформленням набуття громадянства України та отримання 21.12.2005 р. паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 41).

Згідно довідки Республіканського реєстраційно-екзаменаційного відділу УДАІ МВС ПМР № С-260 від 23.04.2010 року автомобіль марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1, вперше зареєстрований на імя Позивача в МРЕО ДАІ м. Тирасполь 13.06.2008 р. 23.04.2010 р. даний автомобіль був знятий з обліку у звязку з переїздом власника автомобіля на постійне місце проживання в Україну, м. Одеса (а.с. 15).

30.04.2010 року Позивач звернувся до Південної митниці із заявою про зміну митного режиму ввезення належного їй транспортного засобу з тимчасового на постійний з подальшим оформленням із наданням пільг в оподаткуванні у звязку із переселенням на постійне місце проживання в Україну (а.с. 31).

Листом вих. № 19/28-03/4073 від 12.05.2010 року Позивачу було відмовлено у пільговому оформленні автомобіля у звязку з тим, що згідно бази даних Державного Регістру транспорту Республіки Молдова, транспортний засіб марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1, на обліку не знаходився, а документи Придністровської Молдавської Республіки юридичної сили на території України не мають, та запропоновано Позивачу звернутися до відділу оформлення транспортних засобів для вирішення питання щодо вивезення автомобілю за межі митної території України або здійснення його митного оформлення зі сплатою всіх необхідних платежів згідно чинного законодавства України (а.с. 10-13).

У відповідності з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 252 Митного Кодексу України передбачено звільнення від оподаткування під час митного оформлення предметів, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну.

Порядок митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів, транспортних засобів та окремих номерних вузлів до них, що ввозяться (пересилаються) в супроводжуваному й несупроводжуваному багажі, вантажних, експрес- та міжнародних поштових відправленнях на митну територію України і належать громадянам, регулюється Законом України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ (надалі Закон № 2681-ІІІ).

Статтею 8 Закону № 2681-ІІІ встановлені особливості оподаткування окремих товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України. Так, згідно з частиною 2 зазначеної статті дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

У розумінні Закону № 2681-ІІІ (ст. 1) постійне місце проживання це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обовязків або зобовязань за договором (контрактом).

Таким чином, застосування митного режиму із наявністю пільг в оподаткуванні на підставі ч. 2 ст. 8 Закон № 2681-ІІІ ставить в залежність від наявності двох обставин належність транспортного засобу громадянину на праві власності не менше року та перебування транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року. При цьому, обовязковою умовою є саме проживання громадянина на території країни постійного місця попереднього проживання не менше одного року.

З матеріалів справи слідує, що Позивач 13 серпня 2009 року набув громадянство України та був прийнятий на консульський облік в посольстві України в Республіці Молдова, а не Придністровській Молдавській Республіці, факти володіння транспортним засобом не менше року та перебування транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року підтверджуються довідкою Республіканського реєстраційно-екзаменаційного відділу УДАІ МВС ПМР № С-260 від 23.04.2010 року, згідно з якою автомобіль марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1 був зареєстрований на імя Позивача з 13.06.2008 р. по 24.04.2010 р., та довідкою Управління у справах міграції МВС МПР від 21.04.2010 року №12/1-1894, відповідно до якої ОСОБА_1 була постійно прописана та проживала з 05.05.1998 р. по 04.08.2009 р. в с. Красне Слободзейського району Придністровської Молдавської Республіки (а.с. 6, 14, 15, 41). Отже, передбачені законодавством умови для звільнення від оподаткування транспортного засобу ввезеного на митну територію України Позивачем дотримані.

Суд не погоджується з доводами, викладеними Відповідачем у листі від 12.05.2010 р. вих. № 19/28-03/4073, якими обґрунтовується відмова Позивачу у пільговому митному оформленні транспортного засобу, а саме відсутність у нього офіційних документів, які б визнавалися на території України. Оскільки, по-перше, у суду відсутні підстави для того, аби піддавати сумніву чинність документів, що підтверджують факти проживання Позивача на території ПМР, придбання та реєстрації транспортного засобу, а також громадянства України, а докази, які свідчать про протилежне Відповідачем не надані. По-друге, суд не може прийняти до уваги посилання Відповідача на порушення Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа для дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ України від 31.03.1995 р. № 231, при видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон з тих міркувань, що встановлення подібних порушень не належить до компетенції митного органу. По третє, суд не може ставити під сумнів легітимність документів, які мають походження з Придністровського регіону (м. Тирасполь) Республіки Молдова, тільки з підстави їх походження з вказаного регіону, оскільки такий висновок міг би завдати суттєвої шкоди правам, свободам та інтересам громадян, у даному випадку ОСОБА_1, які у свою чергу не повинні бути залежними від вирішення міжвідомчих питань щодо компетенції та рівня повноважень юридичних осіб Республіки Молдова.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Дану Конвенцію підписали Республіка Вірменія, Республіка Білорусь, Республіка Казахстан, Киргизька республіка, Республіка Молдова, Російська Федерація, Республіка Таджикистан, Республіка Туркменістан, Республіка Узбекистан, Україна, а також приєдналися Азейбарджанська Республіка та Грузія. Придністровська Молдавська республіка не є стороною Конвенції від 22 січня 1993 року, проте виходячи із принципів адміністративного судочинства та Конвенції про захист прав та основних свобод людини, відповідно до ст. 14, ст. 1 протоколу № 12 якої, здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану народження або інших обставин. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1. Принципами Європейського судочинства є, зокрема, законність та справедливість. Справедливість стоїть вище права, є реалізацією права, завданням нормотворчості і правозастосовної діяльності. Норми права повинні приводитися у відповідність з вимогами справедливості. Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України одним з принципів митного регулювання є додержання прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що наслідки невизнання держави застосовуються та стосуються лише невизнаного утворення, його представників та агентів і не стосуються фізичних і юридичних осіб з невизнаних держав.

Суд також не приймає до уваги твердження Відповідача щодо того, що Позивач у передбаченій законодавством формі не звертався до митного органу, а саме шляхом надання ВМД до митного органу, а заява Позивача від 30.04.2010 року не може підміняти вказаний спосіб звернення, натомість, згідно з п.п. 1, 2 Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого Наказом ДМСУ від 12.12.2005 р. № 1227 (надалі Порядок № 1227), у всіх випадках відмови митним органом оформлюється картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, виходячи з наступного. Проаналізувавши вищезазначений лист Відповідача від 12.05.2010 р. вих. № 19/28-03/4073, суд встановив, що в останньому міститься аналіз обставин, що, на думку митного органу, унеможливлюють митне оформлення транспортного засобу на пільгових умовах, з посиланням на відповідне законодавство, яким Відповідач обґрунтовує свою відмову (а.с. 10-13). В означеному листі митний орган не відмовляв ОСОБА_1 у пільговому митному оформленні автомобіля з тієї підстави, що нею не подано до митного органу ВМД. Також у листі Відповідачем не було розяснено Позивачу щодо необхідності звернутися до митного органу шляхом подання ВМД. Крім того, згідно з п. 3 Порядку № 1227 у картці повинні бути в стислому вигляді зазначені причини відмови з посиланням на норми законодавства України, а також вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України. У пункті 2.7. Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби від 17.11.2005 р. № 1118 (надалі Правила № 1118), передбачено, що для митного оформлення ТЗ, який тимчасово перебуває на території України та декларується для вільного обігу на цій території, власник ТЗ (уповноважена особа) подає митному органу заяву довільної форми про проведення митного оформлення ТЗ для вільного обігу на митній території України та видачу Посвідчення. Враховуючи зазначене, суд розцінює лист Позивача про відмову у митному оформленні транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні як офіційну відмову по суті заяви Позивача.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання Відповідача видати митне свідоцтво в УДАІ МВС України в Одеській області з обмеженням права на відчуження транспортного засобу протягом одного року, починаючи з 12.05.2010 р., то в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити Позивачу з огляду на те, що видання митного свідоцтва є обовязком митного органу, який він виконує за наявності підстав для митного оформлення транспортного засобу із наданням пільг в оподаткуванні. Суд, здійснюючи адміністративне судочинство не може підміняти повноваження субєкта владних повноважень, у даному випадку, відповідно до п. 3.1. Правил № 1118 видання митного свідоцтва належить до компетенції митного органу.

Стосовно обмеження права відчуження транспортного засобу з терміном дії на один рік, починаючи з 12.05.2010 р., тобто з моменту відмови Південної митниці у митному оформленні транспортного засобу ОСОБА_1 із застосуванням пільг в оподаткуванні, то зважаючи на те, що право на застосування митного режиму оформлення транспортного засобу на пільгових умовах Позивач захищає в судовому порядку, суд дійшов висновку, що митні процедури з приводу оформлення транспортного засобу розпочнуться після вступу судового рішення в законну силу, у тому числі, щодо встановлення терміну обмеження права розпорядження транспортним засобом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Позивачем виконані усі необхідні умови, які надають право на митне оформлення транспортного засобу із застосуванням пільг в оподаткуванні відповідно до статті 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-III 30.04.2010 р., у звязку з чим відмова Південної митниці у митному оформленні транспортного засобу на пільгових умовах є неправомірною.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що Позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, відповідно, адміністративний позов ОСОБА_1 до Південної митниці про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити митне оформлення автомобіля Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1 із звільненням від оподаткування, зобовязати видати митне свідоцтво із обмеженням відчуження на протязі одного року, починаючи з 12.05.2010 р. підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південної митниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Південної митниці щодо відмови ОСОБА_1 в митному оформлені автомобіля із звільненням від оподаткування.

Зобовязати Південну митницю здійснити митне оформлення автомобіля марки Mersedes Benz S 430, 2004 року випуску, № кузова WDBNG 70J24A417279, № двигуна 1985, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, із звільненням від оподаткування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний суддею 17.09.2010 р. .

Суддя Л.М.Бойко

17 вересня 2010 року