Справа № 495/5068/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/5068/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 3597 від 25.06.2015 року)

від відповідача: не з ?явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/5068/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Одеської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил

В С Т А Н О В И В:

27.07.2015 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил (а.с.2-6).

Так, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №0529/50000/15 від 21.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесену Одеською митницею ДФС України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана постанова є незаконною, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. Так, ОСОБА_2 діяла виключно в межах чинного законодавства та пред'явила до митного оформлення інвойс та інші товаросупроводжувальні документи, які їй були надіслані згідно контракту та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі. Разом з експортною декларацією митним органом Туреччини не було надано до Південної митниці Міндоходів контракти, укладені між відправниками товару та покупцем товару. У ТОВ «Адоніон» були договірні відносини лише з продавцем товару, що повністю підтверджується контрактом № 1708/IST від 17.08.2014 року. Контракт та інвойс повністю підтверджують, що між фірмою «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина та ТОВ «Адоніон» була угода купівлі-продажу, що така угода здійснювалась, та що у митних деклараціях вказувався саме продавець товару.

Також позивач посилається на те, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листах. З метою визначення кількісних характеристик та країни походження вантаж був оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актами про проведення огляду товарів та інших предметів, за змістом яких вантаж відповідав заявленому. Так, на момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару. Враховуючи, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_2 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Крім того, товар був випущений у вільний обіг і оформлений з додержанням усіх умов переміщення товарів у режимі «імпорт», які встановлені ст.75 МК України, що передбачає подання митному органу документів, що засвідчують підстави, та умови ввезення товарів на митну територію України, сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України, дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень. Таким чином, митним органом була перевірена і встановлена законність митного оформлення товару.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2015 року відкрито провадження по справі № 495/5068/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Судове засідання призначено на 13.08.2015 року о 15:30 год. (а.с.25).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1, в судовому засіданні заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач - Одеська митниця ДФС України, відзив або заперечення на адміністративний позов ОСОБА_2 до суду не надала та її представник в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні розписки про отримання представником Одеської митниці ДФС України - Харлашиною О.О. копії ухвали про відкриття провадження у справі від 28.07.2015 року та копії адміністративного позову ОСОБА_2 з додатками до нього (а.с.31-32).

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що представник відповідача - Одеської митниці ДФС України, в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а представник позивача не заперечувала проти розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Розглянувши адміністративний позов, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до ч.1 ст.529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Статтею 530 Митного кодексу України передбачено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ці обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.08.2014 року між ТОВ «Адоніон» (Покупець) та фірмою «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1708/IST (а.с.9-11).

Відповідно до п.1 Контракту, Продавець зобов?язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар - згідно інвойсів.

На виконання Контракту № 1708/IST від 17.08.2014 року до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина надійшов 21.08.2014 року наступний товар: на вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 товар «взуття одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

22.08.2014 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором ТОВ «Адоніон» ОСОБА_2 були надані наступні документи: CARNET TIR № VX75397897, CMR від 19.08.2014 року № 001269, контракт від 01.07.2014 року №0107/IST-2014, інвойс від 20.08.2014 року № 9016, пакувальний лист від 20.08.2014 року б/н, митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 22.08.2014 року № 500040001/2014/014259 (а.с.15-23).

Всі товари згідно вищеперелічених документів були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

З метою з?ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит № 11055/5/99-99-26-03-03-16 від 26.12.2014 року до митних органів Туреччини.

30.04.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 20.04.2015 року № 14049/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини №29980007/724-01-03/UA/50721 від 25.02.2015 року із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

Посилаючись на отримання 30.04.2015 року з митних органів Туреччини певної інформації та документів, Південною митницею Міндоходів було встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Південної митниці Міндоходів товаросупроводжувальних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезенні товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно контракту, найменування та опису товарів, вартості товарів, компанії-відправника та умова поставки товарів.

Так, згідно із вказаною відповіддю та надісланих експортних декларацій вартість товару, які були заявлені при імпорті в Україну, не відповідають фактично сплаченим при експорті.

Згідно отриманої від митних органів Туреччини митних декларацій встановлено, що фактично з Туреччини до України в режимі експорт випускалися товари, які частково були оформлені ТОВ «Адоніон» у Південній митниці Міндоходів (частина товару не декларувалася).

Крім того, відповідно до експортних декларацій ціна товару не відповідає заявленої ТОВ «Адоніон» вартості товару, а також відповідно до експортних декларацій відправником товару не є «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI».

На підставі отриманої відповіді з митних органів Туреччини Одеською митницею ДФС України було складено протокол про порушення митних правил та 21.07.2015 року винесено постанову № 0529/50000/15 у справі про порушення митних правил, згідно з якою громадянку України ОСОБА_2, яка працює на посаді директора компанії ТОВ «Адоніон», визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 4 819 114,8 грн. (а.с.12-14).

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно із ч.1 ст.489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, суд вважає, що постанова № 0529/50000/15 від 21.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесена Одеською митницею ДФС України з порушенням вищезазначених вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_2 діяла виключно в межах чинного законодавства та пред'явила до митного оформлення інвойс та інші товаросупроводжувальні документи, які їй були надіслані фірмою «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина згідно контракту № 1708/IST від 17.08.2014 року, та в подальшому задекларувала зазначені в цих документах товари та сплатила необхідні митні платежі.

Разом з експортною декларацією митним органом Туреччини не було надано до Південної митниці Міндоходів контракти, укладені між відправниками товару та покупцем товару.

У ТОВ «Адоніон» були договірні відносини лише з продавцем товару - фірмою «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина, що повністю підтверджується контрактом № 1708/IST від 17.08.2014 року.

Контракт та інвойс повністю підтверджують, що між фірмою «SARAY TEKSTIL KUMAS SANAYI TICARET LTD. STI», Туреччина та ТОВ «Адоніон» була угода купівлі-продажу, що така угода здійснювалась, та що у митних деклараціях вказувався саме продавець товару.

Також, на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсі та пакувальних листах.

Крім того, з метою визначення кількісних характеристик та країни походження вантаж був оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актами про проведення огляду товарів та інших предметів, за змістом яких вантаж відповідав заявленому.

Так, на момент огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

Враховуючи, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_2 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Крім того, товар був випущений у вільний обіг і оформлений з додержанням усіх умов переміщення товарів у режимі «імпорт», які встановлені ст.75 Митного кодексу України, що передбачає подання митному органу документів, що засвідчують підстави, та умови ввезення товарів на митну територію України, сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України, дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень. Таким чином, митним органом була перевірена і встановлена законність митного оформлення товару.

Отже, на момент митного оформлення товару, поданого згідно митної декларації №500040001/2014/014259 від 22.08.2014 року, в діях ОСОБА_2 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки позивач діяла в межах діючого законодавства та на підставі отриманих від продавця за контрактом документів.

Відповідно до ст.531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як встановлено матеріалами справи митними органами не указано в чому конкретно полягало надання особою неправдивих відомостей з метою приховування товару. Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст.62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що митним органом не було надано достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 і її винність не доведена, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що є підстави для скасування постанови № 0529/50000/15 від 21.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесеної Одеською митницею ДФС України.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не взяв в ньому участі та не виконав, покладених на нього ст.71 КАС України, як на суб'єкта владних повноважень, обов'язків по наданню суду доказів правомірності своїх дій.

Згідно із ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» вказано, що встановлений законом порядок розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення є важливою гарантією забезпечення законності в діяльності органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, захисту прав громадян та посадових осіб, запобігання правопорушенням, ефективним засобом виховання поваги до закону прав і свобод, честі й гідності інших людей.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов у справі про порушення митних правил законними, правомірними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне постанову № 0529/50000/15 від 21.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесену Одеською митницею ДФС України - визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, з Державного бюджету України на користь позивача підлягає присудженню сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 548, 485, 489, 529-532 Митного кодексу України, ст.ст. 1, 9-11, 41, 69-71, 94, 122, 128, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 9, 245, 251-252, 280, 287, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову № 0529/50000/15 від 21.07.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України - визнати протиправною та скасувати.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 73 (сімдесят три) гривні.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мишко