Справа № 2-а-379/11
Суддя: Павловський В.К. В. К.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-379/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Павловського В.К.

при секретарі Мельничук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

25 березня 2011 року інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ мол.-сержантом міліції ОСОБА_2, складено протокол № АМ1 №194369 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №077247, згідно з якою, 25.03.2011 року, о 13 годині 30 хвилині, позивач керуючи автомобілем марки «Мерцедес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, в м.Новоград-Волинський по вул..Замкова, не виконав вимогу дорожнього знаку «зупинка заборонена», чим порушив п. 3.34 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена по ч. 1 ст. 122 КпАП України, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

В поданій до суду позовній заяві позивач вважає, що дана постанова винесена не правомірно, та зазначає, що 25 березня 2011 року, біля 13 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом в м. Новоград-Волинський по вул..Замкова, Житомирської області, у відповідності до вимог пунктів 9.9-9.11, 15.14 ПДР України вимушено зупинився, в зв»язку з тим, що відчув підозрілі звуки, які надходили з відділу двигуна щоб перевірити технічний стан автомобіля, включивши при цьому аварійний сигнал зупинки.

Після вимушеної зупинки відразу до позивача підійшов працівник ДАІ, який запропонував йому предявити права та документи на транспортний засіб, він погодився та надав відповідні документи, після чого інспектор повідомив його, що він порушив правила дорожнього руху п.3.34 не виконав вимогу дорожнього знаку «зупинка заборонена»за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та склав відносно позивача протокол АМ1 №101563 з яким він був незгідний як зазначено в поясненні, ігноруючи доводи позивача, що він виконав вимушену зупинку відповідно до п.9.9 ПДР «аварійна світлова сигналізація повинна бути вімкнена: а) у разі вимушеної зупинки», та зробив всі необхідні дії для усунення небезпеки, яка могла статися при виході двигуна з робочого стану, та могла б, призвести до аварійної ситуації, в тому числі, можливого скоєння ним або іншими водіями транспортних засобів дорожньо-транспортної пригоди, тобто проступок водія був крайньою необхідністю. В одностороньому порядку виніс постанову АМ1 №077247 згідно якої притягнув позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КупАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

Токож позивач зазначає, що здійснив зупинку автомобіля на автодорозі, на якій дорожня розмітка відсутня, а дорожній знак 3.35 «Зупинку заборонено»встановлений на лівій стороні дороги . Згідно з п. 15.3 Правил дорожнього руху у населених пунктах зупинка та стоянка транспортних засобів дозволяється на лівому боці дороги, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою. Відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», дорожні знаки повинні розташовуватися так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху, як у світлий, так і у темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ушкодження. Даний знак знаходився далеко від проїжджої частини дороги та був розміщений боком, що унеможливлює його видимість. Те, що він дійсно стосується даної ділянки дороги ніякого підтвердження не знайшло ні в протоколі ні в постанові про адмінправопорушення.

У відповідності до ст.ст..284-283 КУпАП правопорушення повинно бути мотивованим та зазначено всі обставини події.

За таких умов вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним і просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУАП та стягнення штрафу в розмірі 255 гривень за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач надіслав до суду заяву, в якій просить, справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги по аналогічних мотивах підтримує повністю та просить їх задоволити в повному обсязі

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, заперечень до адміністративної заяви і повідомлень від його, про причину неявки не надходило.

Згідно зі ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 25 березня 2011 року, біля 13 год. 30 хв., позивач керуючи транспортним засобом «Мерцедес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, в м. Новоград-Волинський по вул..Замкова, Житомирської області, у відповідності до вимог пунктів 9.9-9.11, 15.14 ПДР України вимушено зупинився, в зв»язку з тим, що відчув підозрілі звуки, які надходили з відділу двигуна щоб перевірити технічний стан автомобіля, включивши при цьому аварійний сигнал зупинки.

Відповідно до статті 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

«Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода».

Виходячи з вимог ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами.

Ст. 293 КУпАП стверджує, що орган (посадова особа) при розгляді скарги і протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення в тому числі про скасування постанови, закриття справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з вимогами ч.ч. 4 та 5 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду усі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, а якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач відповідно в судове засідання не з'явився, не довів правильність своїх дій, належних доводів та заперечень позовних вимог не надав.

Таким чином суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУАП, а постанова від 25 березня 2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУАП та стягнення штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок підлягає скасуванню як незаконна.

Керуючись ст.ст. 8-12, 14, 17, 70-72, 100, 104, 159-163 КАС України на підставі ч. 3 ст. 7, ст.ст. 9, 247, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП суд, -

Постановив:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №077247 від 25 березня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень, винесену інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ мол.-сержантом міліції ОСОБА_2, визнати незаконною та скасувати її.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Павловський В.К.