Справа № 159/5836/14-а 2-а/159/226/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 876/9814/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області на ухвалу судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2014 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 159/5836/14-а, провадження № 2-а/159/226/14, за позовом управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області звернулося до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із вказаним позовом та просило стягнути з громадянки ОСОБА_2 на свою користь 101 287,61 грн державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, як такої, що отримана внаслідок зловживання з боку відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при зверненні до управління із заявою про призначення їй соціальної допомоги ОСОБА_2 зазначила у декларації про доходи та майновий стан неправдиві дані щодо земельних ділянок, які перебувають у її власності.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд даного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а з урахуванням характеру спору і суб'єктного складу сторін у справі, вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду вимогам норм матеріального та процесуального права, які встановлюють правила підвідомчості спорів та підсудності справ адміністративної юрисдикції місцевим загальним судам як адміністративним. Тому просило скасувати ухвалу судді суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що вирішуваний спір є публічно-пра-вовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики здійснення соціальних виплат.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Частиною другою статті 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС України, відповідно до яких, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, лише, якщо така шкода завдана суб'єктом владних повноважень і якщо такі вимоги поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.06.2013 у справі № 21-204а13.

Крім того, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року № 2 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» внесено зміни до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», згідно із якими було виключено, зокрема, пункт 16.2 цієї постанови, яким у попередній редакції було визначено: «Право на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів випливає з функцій контролю за витрачанням коштів цього фонду, тобто у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. У зв'язку з цим через публічно-правовий характер спірних відносин вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів».

У даному випадку позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з фізичної особи надміру виплачених коштів як завданої матеріальної шкоди.

Враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції в тому, що дану справу належить розглядати саме в порядку цивільного судочинства, а не в порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області залишити без задоволення, а ухвалу судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2014 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 159/5836/14-а, провадження № 2-а/159/226/14, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 17 серпня 2015 року.