Справа № 2а/1570/4595/2011
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/4595/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року м. Одеса

16 год. 05 хв.

У залі судових засідань № 23

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

судді - Іванов Е.А.

судді - Корой С.М.

при секретарі судового засідання - Казарян С.Б.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача МВС України - ОСОБА_2

представник відповідача Міністра ВС України - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 внутрішніх справ України, міністра внутрішніх справ України на дії ОСОБА_3 внутрішніх справ України та міністра внутрішніх справ України щодо порушення права на особистий прийом, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_3 внутрішніх справ України, міністра внутрішніх справ України на дії ОСОБА_3 внутрішніх справ України та міністра внутрішніх справ України про зобовязання відповідачів вчинити відповідні дії щодо поновлення її прав на особистий прийом до Міністра внутрішніх справ України, мотивуючи тим, що не було організовано особистий прийом громадян ОСОБА_4, в наслідок чого позивач не потрапив на особистий прийом.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 внутрішніх справ України у судовому засіданні зазначив, що позов вважає необґрунтованим та просив в його задоволенні відмовити, аргументуючи тим, що позивачу було запропоновано особистий прийом із заступником Міністра, у звязку з тим що Міністр був запрошений до Секретаріату Кабінету Міністрів України для вирішення службових питань. Проте, позивач від особистого прийому заступника Міністра відмовилась, наполягала на прийомі Міністра, на підставі зазначеного просив в задоволені позову відмовити посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 внутрішніх справ України до судового засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, а також обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Позивач звернулась до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_5 із заявою № 264 від 12.08.2010 р. що до розгляду скарги № 220 від 18.07.2010 р. про неналежне виконання співробітниками УМВС України на Одеській залізниці та лінвідділу на ст. Одеса Головна, зазначивши, що за належністю заява була направлена на розгляд до Головного штабу МВС України, однак вона вважає, що перевірка проводилася з порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 р. та закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 р. Клопотання подане ОСОБА_1 інспектору Головного штабу ОСОБА_6 під час перебування виїзної комісії в м. Одесі, не було розглянуто в повному обсязі, тому позивач просила надати їй право на особисту зустріч (прийом) із заступником Міністра начальником Головного штабу ОСОБА_7 за загальним графіком особистого прийому або в інший, зручний для цього, день та час (аркуш справи 30).

ОСОБА_3 внутрішніх справ України № 15324/4 с від 17.08.2010 р. позивача повідомлено про порядок особистого прийому громадян заступником Міністра начальником Головного штабу ОСОБА_7 (аркуш справи 31).

Позивач повторно звернулась із заявою № 295 від 25.08.2010 р до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_5 стосовно розгляду заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7 звернення за № 220 від 06.08.2010 р. та проведення перевірок співробітниками Головного штабу, зазначивши, що перевірка за її заявою проводилася інспекторами Лоєвським М.І. та Бушуєвим К.В. не обєктивно, упереджено з порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 р. та закону України «Про міліцію»№ 565-XII від 20.12.1990 р., Закону України «Про інформацію»№ 2657-XII від 02.10.1992 р. та інших нормативних актів. Неналежне проведення перевірок співробітниками Головного штабу МВС України та надання заступником міністра внутрішніх справ України, начальником Головного штабу МВС України ОСОБА_7 формальної відповіді змусило позивача створювати нові заяви для поновлення її порушених прав. У звязку з чим, ОСОБА_1 просила надати її право на особистий прийом до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_5 за загальним графіком особистого прийому або в інший, зручний для цього, день та час (аркуш справи 32).

Наявним в матеріалах справи листом ОСОБА_3 внутрішніх справ України №15324/4с від 17.08.2010 р. ОСОБА_1 повідомлено про те, що з метою належного розгляду її звернень у ОСОБА_3 проведені відповідні службові перевірки, та для перевірки законності прийнятих за її попередніми зверненнями рішень матеріали про відмову в порушенні кримінальних справ направлено до Одеської транспортної прокуратури. За результатами проведеної перевірки Одеською транспортною прокуратурою скасовано та направлено для додаткової перевірки до лінвідділу на станції Одеса-Головна УМВС України на Одеській залізниці матеріали про відмову в порушенні кримінальних справ. Також, надано інформацію про дату та час проведення особистого прийому громадян ОСОБА_4 внутрішніх справ України (аркуш справи 33).

Судом встановлено, що 28.09.2010 р. громадянка ОСОБА_1 особисто звернулась до приймальні МВС щодо неправомірних дій працівників лінвідділу міліції на Одеській залізниці. Цього дня за дорученням Міністра прийом здійснював заступник Міністра ОСОБА_7, який особисто прийняв позивачку.

Проте, 23.11.2010 р. ОСОБА_1 повторно звернулась до приймальні громадян МВС з питання щодо незадоволення результатами перевірки її попередніх звернень. Однак, Міністра було запрошено до Секретаріату Кабінету Міністрів України для вирішення службових питань, особистий прийом Міністром не здійснювався, за його дорученням прийом здійснювали його заступники та керівники структурних підрозділів ОСОБА_3. Позивачу було запропоновано потрапити на прийом до заступника Міністра, проте вона відмовилася від прийому заступника, наполягала на прийомі Міністра.

Судом встановлено, що позивач звернулась до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_5 із скаргою від 14.12.2010 р. стосовно розгляду звернень заступником Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7 та проведення перевірок співробітниками Інспекторського управління Головного штабу та просила надати її право на особистий прийом Міністра внутрішніх справ ОСОБА_5 за загальним графіком особистого прийому. Вказана скарга була зареєстрована в приймальні громадян МВС України за № 0-4112 (аркуш справи 4).

ОСОБА_3 внутрішніх справ України № О-3868/4112 від 22.12.2010 р. ОСОБА_1 повідомлено, що розглянуто її звернення щодо неналежного розгляду працівниками Головного штабу МВС попередніх звернень позивача з питань забезпечення працівниками ЛВ на ст. Одеса-Головна відповідного правопорядку на території залізничного вокзалу станції Одеса-Головна. Зазначено, що проводилися перевірки та службові розслідування, винних осіб притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а зазначені у зверненнях питання комісією ОСОБА_3 вирішені по суті, а заявнику у відповідності до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 р. надавалися ґрунтовні відповіді (аркуш справи 36).

Законом України «Про звернення громадян»№ 393/96-ВР від 02.10.1996 р. встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян»№ 393/96-ВР від 02.10.1996 р. не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що до ОСОБА_3 внутрішніх справ України надходили заяви з питань щодо неправомірності дій працівників міліції від фізичної особи ОСОБА_1 та від директора ПП «Туристична фірма «Галатур»ОСОБА_1, проте заяви являються однорідного характеру та від тієї ж особи, тому як ОСОБА_1 являється директором ПП «Туристичної фірми «Галатур». ОСОБА_1 підтвердила, що вона дійсно працює директором ПП «Туристичної фірми «Галатур».

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно приписів ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»№ 393/96-ВР від 02.10.1996 р. звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Відповідно до наказу ОСОБА_3 внутрішніх справ України «Про затвердження Положення про приймальню ОСОБА_3 внутрішніх справ України та Порядку особистого прийому громадян у приймальні МВС України»№ 500 від 24.06.2005 р., зареєстрованого в ОСОБА_3 юстиції України № 851/11131 від 03.08.2005 р. Міністр може доручити здійснити прийом першому заступнику та заступникам Міністра.

На підставі зазначеного колегія судів дійшла висновку, що заяви та скарги позивача розглянуті ОСОБА_3 внутрішніх справ України своєчасно та обґрунтовано, без порушень вимог встановлених законодавством. Пропозиція щодо особистого прийому позивача заступником Міністра ВС замість Міністра не є порушенням прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 р. ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 внутрішніх справ України, міністра внутрішніх справ України на дії ОСОБА_3 внутрішніх справ України та міністра внутрішніх справ України щодо порушення права на особистий прийом відмовити у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано «13»грудня 2011р.

Головуючий суддя Я.В. Балан

судді Е.А. Іванов

судді С.М. Корой

13 грудня 2011 року

Дії

13.12.11