Справа № 815/2241/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2241/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року

12год.10хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Торубка М.А.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: Василенко Р.О. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 27.02.2013 р. на суму 7786 грн. 85 коп. (в тому числі 6771 грн. 17 коп. за основним платежем та 1015 грн. 68 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями); визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 27.02.2013 р. на суму 225706 грн. 55 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 26.02.2013 р. на суму 200 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та відсутність в його діях порушень норм Податкового кодексу України, посилаючись на наступне. Так, позивач будучи суб'єктом підприємницької діяльності, здійснював підприємницьку діяльність до грудня 2006 року. Наприкінці 2006 року позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про припинення підприємницької діяльності та 11.12.2006 року закрив свій поточний рахунок у банку, при цьому податкову звітність позивачем було подано по перший квартал 2008 року включно, оскільки, на його думку, підприємницьку діяльність було припинено.

У грудні 2012 року ОСОБА_1, з метою знову зареєструватися як фізична особа-підприємець, звернувся до державного реєстратора, яким позивача було повідомлено про те, що процедура припинення підприємницької діяльності у 2008 році не завершена.

В подальшому на адресу позивача у лютому 2013 року надійшов акт від 30.01.2013 року №65/17-НОМЕР_1 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2011 р.».

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач поштовим зв'язком на адресу відповідача направив заперечення на акт перевірки від 30.01.2013 року, однак ані відповіді на вказані заперечення, ані податкові повідомлення-рішення до позивача не надійшли.

У березні 2015 року під час розгляду іншої адміністративної справи позивачу стало відомо про існування податкових повідомлень-рішень № від 27.02.2013 року на суму 7786, 86 грн.(у тому числі 6771, 17 грн. за основним платежем та 1015, 68 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № від 27.02.2013 року на суму 225706, 55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № від 26.02.2013 року на суму 200,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, прийнятими на підставі акту перевірки від 30.01.2013 року. При цьому, на думку позивача, перевірку відповідачем було проведено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки позивача про проведення повідомлено не було, які документи перевірялися відповідачем ОСОБА_1 також невідомо. Крім того, в акті перевірки зазначено, що позивачем не повною мірою відображено суми валових доходів за період, що перевірявся, у зв'язку з чим перевіряючим встановлено заниження чистого доходу та валового доходу в 2 кварталі 2008 року на суму 45141, 11 грн., не проведено розрахункові операції на повну суму покупки через РРО або розрахункові книжки на ту ж саму, несвоєчасно оприбутковано готівкові кошти в сумі 45141,11 грн. та встановлено відсутність торгового патенту на момент здійснення реалізації товарів. При цьому вказані доводи податкового органу документально не обґрунтовані, позивач під час здійснення підприємницької діяльності, взагалі розрахунки з контрагентами здійснював у безготівковій формі, крім того в 2008 році господарською діяльністю ОСОБА_1 не займався, ніяких податкових накладних не виписував, грошові кошти не отримував.

Отже на думку позивача висновки акту перевірки є необґрунтованими та зроблені без посилань на досліджені первинні документи, у зв'язку з чим, податкові повідомлення-рішення, сформовані на підставі висновків акту перевірки, підлягають скасуванню.

Представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з встановленням порушення позивачем вимог податкового законодавства. Відповідно до вимог пп.78.1.1 п.п 78.1.2 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, на підставі наказу ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № 12 від 15.01.2013 p., та на підставі повідомлення №11/17 від 15.01.2013 р., посадовою особою податкового органу проведено невиїзну позапланову документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2011 року. Копію наказу № 12 від 15.01.2013 р. та повідомлення № 11/17 від 15.01.2013 p., направлено платнику податків поштовим повідомленням №150, та отримано ним 24.01.2013 р.

За результатами перевірки було складено акт № 65/17-НОМЕР_1 від 30.01.2013 р. «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1. з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2011 року», який позивачем було отримано 02.02.2013 року.

Перевіркою були встановлені порушення з боку позивача вимог ст. 13, 14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» із змінами та доповненнями з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV із змінами та доповненнями, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період, в зв'язку з чим встановлено заниження чистого доходу та валового доходу в 2 кварталі 2008 року на суму 45141,11 грн.; п. 1 ст. З ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995р.(зі змінами та доповненнями), не проведено розрахункові операції на повну суму покупки через РРО або розрахункових книжках, а саме 45141,11 грн.; п. 3.1-3.4 ст. З ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98/96-ВР від 23.03.1996р.(зі змінами та доповненнями), відсутність торгового патенту на момент здійснення реалізації товарів; абз. 3 ст. 1 Указу Президента України №436/95від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 45141,11 грн.

На підставі акту перевірки № 65/17-НОМЕР_1 від 30.01.2013 р. були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 7 786,85 грн., № про донарахування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО на загальну суму 225 706,55 грн. від 27.02.2013 р. та № про донарахування збору за провадження торговельної діяльності (роздрібна торгівля), сплачений фізичними особами, на суму 200 грн. від 26.02.2013 р.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення разом з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій по ним були направленні позивачу поштовим повідомленням № 506 від 28.02.2013 р. , є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що фахівцем податкового органу згідно пп.78.1.1 п.п 78.1.2 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, на підставі наказу ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № 12 від 15.01.2013 p., та на підставі повідомлення №11/17 від 15.01.2013 р., проведено невиїзну позапланову документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2011 року.

За результатами перевірки було складено акт № 65/17-НОМЕР_1 від 30.01.2013 р. «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1. з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2008 року по 31 грудня 2011 року».

В висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 13, 14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» із змінами та доповненнями з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV із змінами та доповненнями, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період, в зв'язку з чим встановлено заниження чистого доходу та валового доходу в 2 кварталі 2008 року на суму 45141,11 грн.; п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995р.(зі змінами та доповненнями), не проведено розрахункові операції на повну суму покупки через РРО або розрахункових книжках, а саме 45141,11 грн.; п. 3.1-3.4 ст. 3 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» № 98/96-ВР від 23.03.1996р.(зі змінами та доповненнями), відсутність торгового патенту на момент здійснення реалізації товарів; абз. 3 ст. 1 Указу Президента України №436/95від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 45141,11 грн.

Як зазначає позивач, не погодившись з висновками акту перевірки останній 06.02.2013 року звернувся до начальника ДПІ у Комінтерністькому районі Одеської області ДПС із запереченнями на акт №65/17-НОМЕР_1 від 30.01.2013 року, однак відповіді на вказані заперечення до теперішнього часу не отримав.

На підставі акту перевірки від 65/17-НОМЕР_1 від 30.01.2013 ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 7 786,85 грн., № про донарахування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО на загальну суму 225 706,55 грн. від 27.02.2013 р. та № про донарахування збору за провадження торговельної діяльності (роздрібна торгівля), сплачений фізичними особами, на суму 200 грн. від 26.02.2013 р.

Посилаючись на протиправність податкових повідомлень-рішень від 26.02.2013р., 27.02.2013р. №, № , № , позивач звернувся до суду з позовом., вимагаючи їх скасування.

Суд погоджується з правовою позицією позивача виходячи з наступного.

Так, згідно акту перевірки, перевіряючими було встановлено, що в період з 01.04.2008 р. по 31.12.2011 р. ФОП ОСОБА_1 згідно наданих декларацій про доходи фінансово-господарську діяльність не здійснював, відповідно запиту Кіровоградської ОДПІ на зустрічну перевірку, позивач здійснював взаємовідносини з ФОП ОСОБА_3, НОМЕР_2, а саме отримав дохід від продажу товарів.

Перевіркою правильності визначення обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) заявленого у деклараціях про доходи за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2011 року ФОП ОСОБА_1 встановлено розбіжності, а саме: в деклараціях про доходи за період з 01.04.2008 року по 31.12.2010 р. вказано, що доходів не отримано. При цьому, перевіркою встановлено отримання доходу від реалізації товарів ФОП ОСОБА_3, НОМЕР_2. в 2 кварталі 2008 року, а саме: податкова накладна №1/04 від 01.04.2008 року запасні частини на загальну суму 32024,94 грн., податкова накладна №3/04 від 03.04.2008 р. серцевина радіатора Т-150 на загальну суму 1032,00 грн., податкова накладна №12/05 від 12.05.2008 р. запасні частини на загальну суму 12084,17 грн.

Перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного в декларації про доходи, з даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки, встановлено порушення вимог ст. 13,14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV із змінами та доповненнями, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період, в зв'язку з чим встановлено заниження валового доходу за 2008 рік в сумі 45141,11 грн. (заниження встановлено в 2 кварталі 2008 року).

Також, за результатами перевірки виявлено, що ФОП ОСОБА_1 не здійснював діяльність за умови придбання фіксованого патенту, торгового патенту та сплати єдиного податку, що в даному випадку є порушенням п. 3.1-3.4 ст. З ЗУ "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності № 98/96-ВР від 23.03.1996р.

Перевіркою правильності визначення чистого доходу, відображеного в деклараціях про доходи, встановленими в ході перевірки, встановлено порушення вимог ст. 13,14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період, в зв'язку з чим встановлено заниження чистого доходу та валового доходу за 2008 рік в сумі 45141,11 грн. В ході проведення перевірки донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 6771,17грн. (45141,11 х 15%).

З урахуванням викладеного, перевіряючий дійшов висновку про порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог ст. 13, 14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період, в зв'язку з чим встановлено заниження чистого доходу та валового доходу в 2 кварталі 2008 року на суму 45141, 11 грн., п. 1 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р.(із змінами та доповненнями), не проведено розрахункові операції на повну суму покупки через РРО або розрахункових книжках, а саме 45141,11 грн.; п. 3.1-3.4 ст. З ЗУ "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності № 98/96-ВР від 23.03.1996р, відсутність торгового патенту на момент здійснення реалізації товарів; абз. 3 ст. 1 Указу Президента від 12.06.1995 №436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", в частині несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 45141,11грн.

На думку суду, такі висновки відповідача є необґрунтованими з огляду наступного.

Як зазначає позивач, останній був зареєстрований 12.02.2001 року як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа та здійснював підприємницьку діяльність до 2006 року.

Позивач вказує, що наприкінці 2006 року звернувся до державного реєстратора з заявою про припинення підприємницької діяльності. Востаннє податкову звітність ним подано по перший квартал 2008 року.

Згідно п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 177.2 ст.177 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пп. 138.10.4 «в» п. 138.10 ст. 138 р. III ПКУ, до складу інших витрат включаються: інші операційні витрати, що включають, зокрема:

а) витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу;

б) амортизацію наданих в оперативну оренду необоротних активів; амортизацію необоротних та нематеріальних активів у складі об'єктів, отриманих у концесію відповідно до Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності";

в) інші витрати операційної діяльності, пов'язані з господарською діяльністю, у тому числі, але не виключно:

суми коштів, внесені до страхових резервів у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу;

суми нарахованих податків та зборів, установлених цим Кодексом (крім тих, що не визначені в переліку податків та зборів, встановлених цим Кодексом), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відшкодування Пенсійному фонду України сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право особа, які згідно із законодавством фінансуються за рахунок коштів підприємств, установ, організацій в обов'язковому порядку, а також інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами, за винятком податків та зборів, передбачених підпунктами 139.1.6 і 139.1.10 статті 139 цього Кодексу, та пені, штрафів, неустойки, передбачених підпунктом 139.1.11 статті 139 цього Кодексу.

Згідно пп. 138.5.1 п. 138.5 ст.138 ПКУ, датою здійснення витрат, нарахованих платником податків у вигляді сум податків і зборів, вважається останній день звітного податкового періоду, за який проводиться нарахування податкового зобов'язання з податку та збору.

Згідно п. 177.5 ст. 177 ПКУ, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Враховуючи вище приведені положення Податкового кодексу України визначення об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб-підприємців - чистого доходу за результатами календарного року, полягає: визначенні загального доходу як отриманої виручки у грошовій та негрошовій формах, що повинно підтверджуватися первинними документами та документами обліку платника податків за звітний податковий рік, визначенні документально підтверджених витрат, включаючи витрати, пов'язані з нарахуванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за звітний податковий рік. визначенні чистого доходу, як арифметичної різниці між сумами доходів та витрат за ) звітний період.

Аналогічне визначення чистого доходу передбачено в формі додатку 5 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» до Декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013р. № 793.

Згідно п. 6 Наказу Міндоходів № 793, у додатку 5 до декларації "Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності" відображаються: доходи, отримані від провадження кожного виду економічної діяльності - в окремому рядку розділу І із зазначенням у колонці 2 назви і коду виду економічної діяльності згідно з КВЕД, за здійснення якого одержано дохід; у колонці 3 вказується сума одержаного доходу від провадження окремого виду економічної діяльності; у колонках 4, 5 та 6 відображається сума документально підтверджених витрат, пов'язаних з провадженням господарської діяльності (вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг).

Позивач наполягає, що в період з 01.04.2008 року по 31.12.2011 рік ФОП ОСОБА_1 фінансово-господарську діяльність не здійснював.

При цьому в акті перевірки податковий орган, посилаючись на запит Кіровоградської ОДПІ на зустрічну перевірку, зазначає, що ФОП ОСОБА_1 здійснював взаємовідносини з ФОП ОСОБА_4, а саме в 2 кварталі 2008 року позивач отримав дохід від реалізації товарів згідно податкової накладної №1/04 від 01.04.2008 року запасні частини на загальну суму 32024,94 грн., податкової накладної №3/04 від 03.04.2008 р. серцевина радіатора Т-150 на загальну суму 1032,00 грн., податкової накладної №12/05 від 12.05.2008 р. запасні частини на загальну суму 12084,17 грн.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано жодного доказу, посилання в акті на податкові накладні не підтверджуються матеріалами справи, оскільки на вимогу суду первинна документація, що підтверджує отримання ФОП ОСОБА_1 доходу від реалізації товарів у 2 кварталі 2008 року, податковим органом надана не була.

Разом з чим, в спростування підписання будь яких первинних документів у перевіряємий період, позивачем надано до суду лист Хмельницького ОМ Малиновського РВ УМВСУ в Одеській області від 04.02.2008 року , з якого вбачається, що заява позивача про втрату печатки СПД «ОСОБА_1.» 04.02.2008 року зареєстрована та розглянута.

Також відповідачем в якості доказу не надано письмового запиту Кіровоградської ОДПІ на зустрічну перевірку, з якого би вбачалася інформація про здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та ФОП ОСОБА_3 та отримання доходу ФОП ОСОБА_1 в період з 01.04.2008 року по 31.12.2011 рік від продажу товарів.

Згідно п.5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Відповідно до п.6 Порядку №984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Аналогічно визначено п. 4,5,6,7, 8, 9, 10, 11 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1003, згідно якого, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також платником податків або його законними представниками.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та у повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже в даному випадку, усі висновки Акту перевірки від 30.01.2013р. спираються виключно на податкову інформацію, яка (інформація) має додатковий характер і сама по собі без дослідження документів, визначених ПК України, не може бути підставою для висновків про порушення з боку позивача вимоги ст. 13, 14 Декрету КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» з врахуванням положень п.9.12. ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. № 889-ІV, та заниження позивачем чистого доходу та валового доходу в 2 кварталі 2008 року на суму 45141, 11 грн.

Згідно п. 2, 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1003, органи державної податкової служби мають право здійснювати документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки діяльності платників податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), статистичної та іншої звітності, даних обліку, ведення якого передбачено законом, первинних документів, які використовуються в обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальні планова та позапланова перевірки можуть бути як виїзними, так і невиїзними.

Органи державної податкової служби можуть також запрошувати платників податків для проведення перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, до органу державної податкової служби. Документальна перевірка може проводитися у приміщенні податкового органу за бажанням платника податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються платникам податків рекомендованими листами з повідомленням про вручення або особисто вручаються платникам податків або їх законним чи уповноваженим представникам, в яких зазначаються підстави запрошення, час і дата, на яку запрошується платник податків (представник платника податків), а також місцезнаходження проведення перевірки.

Перед початком проведення документальної перевірки діяльності платника податків за місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов'язана прийняти надані платником податків оригінали документів, пов'язаних із здійсненням діяльності за період, що перевіряється.

Зазначені документи приймаються за описом, складеним платником податків за власним бажанням.

Опис наданих для перевірки документів складається у двох примірниках особисто платником податків у присутності посадової особи, відповідальної за проведення перевірки. В описі в обов'язковому порядку зазначається кожний переданий документ із указанням його найменування, номера та дати видачі. У разі наявності значної кількості однотипних документів, наприклад, накладних на придбання товару, в описі допускається запис із зазначенням назви однотипних документів (накладна), їх кількості, за який період діяльності вони надані та кількості аркушів.

У кінці опису платником податків повинно бути зазначено, що для проведення перевірки документи надані в повному обсязі, інші документи, пов'язані із здійсненням діяльності, відсутні.

Посадова особа, яка здійснює перевірку, ознайомившись із наданими для перевірки документами, перевіривши їх наявність за описом, робить у ньому запис про прийняття для проведення документальної перевірки документів, пов'язаних із здійсненням діяльності, зазначає дату їх прийняття та ставить особистий підпис.

У разі відмови платника податків від особистого складання опису такий опис складається посадовою особою, відповідальною за проведення перевірки, у присутності платника податків. При цьому цей факт зазначається в акті перевірки.

Один примірник опису додається до матеріалів перевірки, інший залишається у платника податків.

Після закінчення перевірки посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, повертає платнику податків документи за описом. Платник податків на першому примірнику опису, що додається до акта перевірки, вчиняє запис: „Документи після завершення проведення перевірки отримано в повному обсязі", зазначає дату їх отримання та ставить особистий підпис.

Як вбачається з акту позапланової документальної невиїзної перевірки, від 30.01.2013 року податковий орган зазначає, що про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 надано копію наказу №12 від 15.01.2013 року та повідомлення №11/17 від 15.01.2013 року, тобто перевірка проведена з відома позивача.

У письмових запереченнях податковий орган вказує, що копію наказу №12 від 15.01.2013 року та повідомлення №11/17 від 15.01.2013 року було направлено поштою та отримано позивачем 24.01.2013 року, на підтвердження вказаних обставин надано копію поштового повідомлення.

Однак, як зазначає позивач, на його адресу не надходив наказ та повідомлення про проведення перевірки, повідомлення про вручення поштового відправлення містить підпис іншої особи, поте ці твердження нічим не підкріплені.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Обов'язок надіслання копії наказу та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки ДПІ дотриманий, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з наказом №12 від 15.01.2013р. та повідомленням №11/17 від 15.01.2013р. особисто адресату - ОСОБА_1 за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (АДРЕСА_1), - 24.01.2013р.

Також згідно наказу №12 від 15.01.2013 року перевірку призначено на підставі вимог пп. 78.1.1 пп.78.1.2, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до п. 78.1. пп. 78.1.1 пп.78.1.2 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; 78.1.2. платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

Як вбачається з акту перевірки, відповідно до запиту Кіровоградської ОДПІ на зустрічну перевірку було встановлено розбіжності відображених позивачем показників в декларації про доходи з даними про суми волового доходу, а саме не в повному обсязі відображено суми валових доходів за перевіряємий період.

При цьому, в порушення приписів п. 78.1. пп. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України податковим органом обов'язковий письмовий запит не складався на адресу позивача не направлявся, доказів його існування суду не надано.

Тобто фактично перевірку було проведено без дослідження первинних документів ФОП ОСОБА_1 та без отримання від нього письмових пояснень на запит ДПІ.

Також згідно акті перевірки, перевіряючий дійшов висновку про порушення з боку позивача п. 1 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р.(із змінами та доповненнями), не проведено розрахункові операції на повну суму покупки через РРО або розрахункових книжках, а саме 45141,11 грн.

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи ДПС України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року N 265/95-ВР із змінами та доповненнями, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в інших законах не допускається.

Згідно статті 2 вищезазначеного Закону, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» РРО не застосовується при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Суд вважає за необхідне зазначити, що висновки акту перевірки про порушення позивачем п. 1 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не знайшли об'єктивного підтвердження в ході розгляду справи в суді належними та допустимими доказами, а отже повинні бути визнані необґрунтованими як не доведені.

Несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 45141,11грн., тягне відповідальність за абз. 3 ст. 1 Указу Президента від 12.06.1995 №436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", також не знайшло документального підтвердження, оскільки відповідачем взагалі не доведено здійснення позивачем господарських операцій в 2 кварталі 2008 року.

Також є необґрунтованими висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п. 3.1-3.4 ст. З ЗУ "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності № 98/96-ВР від 23.03.1996р, відсутність торгового патенту на момент здійснення реалізації товарів, оскільки відповідачем не доведено обставину реалізації ФОП ОСОБА_1 будь-яких товарів, у тому числі ФОП ОСОБА_3

Акт перевірки від 30.01.2013р. не містить також обґрунтування обставин порушення, за яке ФОП ОСОБА_1 нараховано 200грн. збору за провадження торгівельної діяльності (роздрібної торгівлі), що сплачується фізичними особами на підставі абз.2 п.125.1 ст.125 ПК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач не наводить на спростування доводів позивача інших, ніж зазначені в акті, обставин та міркувань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем не доведена.

Враховуючи необґрунтованість та безпідставність висновків акту перевірки, суд дійшов висновку про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування і задоволення позову ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 27.02.2013 р. на суму 7786 грн. 85 коп. (в тому числі 6771 грн. 17 коп. за основним платежем та 1015 грн. 68 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 27.02.2013 р. на суму 225706 грн. 55 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області ДПС № від 26.02.2013 р. на суму 200 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 17.08.2015 року

Суддя М.М. Аракелян

.