Справа № 2а-560/11/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-560/11/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2011 р. cправа № 2a-560/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання Галімурки Т.Є.

представника позивача: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області –не з’явилася

представника відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-ізраїльське підприємство "Кутська лісова компанія" –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області до товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-ізраїльське підприємство "Кутська лісова компанія" про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків та пені в сумі 1 064,18 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області (далі –позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-ізраїльське підприємство "Кутська лісова компанія" (далі –відповідач) про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків та пені в сумі 1 064,18 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, в порушення статей 45, 46 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", не сплатив в повному обсязі страхові внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві за ІV квартал 2010 року в розмірі 1 064,18 грн.

В судове засідання представник позивача не з’явилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з’явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання письмового заперечення проти позову відповідач не скористався. Судом продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою виконавчим комітетом Болехівської міської ради Івано-Франківської області 07.02.2002 року та являється платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (а.с. 10).

Відповідно до статті 45 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, будучи страхувальником, відповідач зобов’язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідачем самостійно розраховані суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та відповідно до такої розрахункової відомості за ІV квартал 2010 року, недоїмка яких становить 12 259,42 грн.

Як з’ясовано судом частина наявної у відповідача недоїмки по страхових внесках в розмірі 11 955,92 грн. позивачем врегульовано у судовому порядку.

Так, 13.09.2010 року на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі № 2а-2037/10/0970 видано виконавчий лист № 2а-2037/10/0970 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-ізраїльське підприємство "Кутська лісова компанія" на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області заборгованість зі сплати страхових внесків та пені в розмірі 7 697,73 грн. (а.с. 25-26).

19.11.2010 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом на виконання постанови по справі № 2а-2742/10/0970, видано виконавчий лист № 2а-2742/10/0970 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-ізраїльське підприємство "Кутська лісова компанія" на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 4 258,19 грн. (а.с. 27-28).

У зв’язку з несвоєчасною сплатою відповідачем страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, позивачем нараховано пеню в розмірі 760,68 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді, не стягнутою залишилась недоїмка по сплаті страхових внесків в сумі 1 064,18 грн.: в тому числі недоїмка по сплаті страхових внесків в розмірі 303,50 грн. та пеня в розмірі 760,68 грн. Відповідачем вказана недоїмка по сплаті страхових внесків, самостійно визначена в розрахунковій відомості за ІV квартал 2010 року, в повному обсязі не сплачена.

На час виникнення спірних правовідносин між позивачем і відповідачем виключно Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування визначалася правова основа, економічний механізм та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами зазначеного Закону та інших підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин.

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до вимог, встановлених частиною 3 статті 47 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” розміри страхових внесків страхувальників обчислюються для роботодавців - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Згідно частини 6 статті 47 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становлять систему оподаткування.

Частиною 10 статті 47 вказаного Закону передбачено, що страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду встановлено Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою Правління Фонду соціального захисту від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за №12 від 20.04.2001року (далі –Інструкція).

У відповідності до пункту 7.5 Інструкції, юридичні особи –платники страхових внесків щоквартально у двох примірниках складають розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду, один примірник якої подається до робочого органу Виконавчої дирекції Фонду за місцем реєстрації страхувальника та підписуються керівником і головним бухгалтером підприємства, виконавцем та завіряється печаткою.

Пунктом 4.12 вищевказаної Інструкції зазначено, що страхові внески сплачуються юридичними особами в день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Несплачені у цей строк страхові внески вважаються відповідно до пункту 5.1 Інструкції недоїмкою та стягуються у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно пункту 5.1 Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються в порядку, передбаченому законодавством з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

Доводи позивача про зобов’язання відповідача за страховими внесками в сумі 1 064,18 грн. підтверджується розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за ІV квартал 2010 року, що підлягають сплаті (а.с. 8 ).

Відповідно до вимог статті 55 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” спори, які виникають із дією вказаного закону вирішуються у судовому порядку.

Пунктом 5.6 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України недоїмка за платежами, не сплачена в установлений строк фізичними особами і суб’єктами підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, стягується за рішенням суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов’язаний сплатити недоїмку по страхових внесках на соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за ІV квартал 2010 року в розмірі 1 064,18 грн. Наявність такого обов’язку у відповідача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, даний обов’язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми недоїмки на день розгляду справи або ж спростували доводи позивача, суду не подано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Чуприна О.В.

Постанова в повному обсязі складена 30.03.2011 року.