Справа № 2-а-1919/11
Суддя: Унятицький Д. Є.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1919/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого-судді Унятицького Д.Є.,

при секретарях Бурак Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа - Немішаєвський агротехнічний коледж про визнання бездіяльності, рішення незаконним та зобов'язання вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу № 678 по Немішаївському радгоспу-технікуму від 2 червня 1989 року йому та іншим працівникам радгоспу-технікуму була виділена земельна ділянка площею 24 га в постійне користування для ведення городнього господарства. Тоді ж, в 1989 році, йому як працівнику радгоспу-технікуму земельною комісією були відведені земельні ділянки на місцевості площею 0,10 га та 0,15 га.

В той час надана під городництво земельна ділянка, відповідно до Державного акту на землю, знаходилась в користуванні Немішаївського радгоспу-технікуму, правонаступником якого є Немішаєвський агротехнічний коледж НАУ, і зміни до цього акту не вносились.

2 липня 2008 року він звернувся до ОСОБА_2 сільської ради із заявою про передачу виділених йому в 1989 році земельних ділянок в особисту власність, але відповідно до виписки з протоколу девятнадцятої сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 23 липня 2008 року йому було відмовлено, оскільки земельні ділянки поля 24,3 га згідно наказу Немішаєвського радгоспу-технікуму №673 від 2 червня 1989 року в земельно-облікову книгу внесені не були, рішенням сільської ради в користування не надавались.

Вважав дане рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради незаконним, оскільки не внесення відповідних записів у земельно-облікову книгу є незаконною бездіяльністю ОСОБА_2 сільської ради. З урахуванням доповнень та заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати бездіяльність ОСОБА_2 сільської ради Бородянського району Київської області. Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду внести в земельно облікову книгу виділені йому земельні ділянки розміром 0,10 та 0,15 га, всього 0,25 га, які розташовані в с.Микуличі на полі 24,3 га. Визнати незаконним і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради від 23 липня 2008 року в частині відмови йому у виділенні та наданні дозволу на передачу земельних ділянок у власність. Визнати незаконним і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28 липня 2006 року в частині переведення земельної ділянки площею 24,3 га з земель городництва до земель житлової забудови. Визнати незаконним і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27 жовтня 2006 року в частині затвердження громадянам земельних ділянок під забудову в с. Микуличі на земельній ділянці площею 24,3 га. Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду повторно розглянути на сесії питання на передачу йому у власність земельних ділянок розміром 0,10 та 0,15 га, всього 0,25 га, які розташовані в селі Микуличі на полі 24,3 га.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позов підтримали і викладне підтвердили.

Представник ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, вважала, в матеріалах справи немає документів, які б підтверджували право позивача на спірні земельні ділянки, оскільки з приєднаного до матеріалів справи наказу 678 від 2 червня 1989 року та доданого до нього Списку працівників коледжу не вбачається ні їх адрес, ні розміру земельних ділянок, ні місця їх розташування. Крім того, на момент діючого на той час земельного законодавства України не передбачалося передання в постійне користування земельної ділянки під городництво, поки працювали працівники доти користувалися земельними ділянками, які були у них в тимчасовому користуванні. В земельній шнуровій книзі, в реєстрових книгах смт. Немішаєве, с. Микуличі немає інформації про позивачів як землекористувачів спірних земельних ділянок, а тому рішення прийняті ОСОБА_2 сільською радою не суперечать чинному законодавству і не порушують права позивача.

Третя особа Немішаєвський агротехнічний коледж Національного аграрного університету, свого представника не направив, відповідно до заяви просив справу слухати без участі його представника.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно наказу № 673 від 2 червня 1989 року по Немішаївському радгоспу-технікуму працівникам радгоспу-технікуму була виділена земельна ділянка площею 24 га в постійне користування для ведення городнього господарства, що підтверджується його копією (а.с.18).

Відповідно до заяви від 23 вересня 2009 року (а.с.105) позивач просив голову виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради видати акти на приватизацію земельних ділянок площею 0,15 га та 0,10 га які були виділені наказом №637 від 2 червня 1989.

Відповідно до відповіді ОСОБА_2 сільської ради № 507 від 20 жовтня 2009 року (а.с.77), позивачу відмовлено у видачі актів на приватизацію, роз'яснено, що з даного питання необхідно звертатися до відповідної організації, яка реєструє та видає державні акти, крім того повідомлено, що згідно земельно-облікової документації земельні ділянки, розміром 0,15 га та 0,10 га на території ОСОБА_2 сільської ради за ним не обліковується в користування рішенням сільської ради не надавались, а тому й неможливо надати у власність.

З відповіді Немішаєвського агротехнічного коледжу №444 від 4 вересня 2008 року (а.с.73), вбачається, що документальних підтверджень щодо розмірів земельних ділянок, які були виділені працівникам відсутні.

З державного акту на право постійного користування землею (а.с.70-71), та відповіді Немішаєвського агротехнічного коледжу від 12 квітня 2011 року (а.с.98), вбачається, що земельна ділянка площею 24,3 га до земель, що знаходяться в обслуговуванні коледжу не належить, коледж до ОСОБА_2 сільської ради з даного приводу претензій не має.

Рішенням четвертої сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 28 липня 2006 року (а.с.89), земельні ділянки площею 21,8 та 24,5 га розташовані в межах села Микуличі переведено із земель городництва до земель житлової забудови. Рішенням шостої сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 27 жовтня 2006 року (а.с.90) затверджено список громадян, яким планується виділення земельних ділянок під забудову в селі Микуличі на новому масиві.

Відповідно до ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки і рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилаються на те, що земельні ділянки на спірному полі були надані йому за вищезазначеним наказом Немішаївського радгоспу-технікуму в 1989 році і з того часу перебувають у його постійному користуванні.

Однак, надання земельних ділянок позивачу на полі площею 24,3 га не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів про це суду не надано.

При цьому суд критично ставиться до списку працівників коледжу як до доказу того, що позивачу були виділені земельні ділянки по 0,10 га та 0,15 га, оскільки зазначений список був складений значно пізніше ніж періоди на які вказують позивач, що підтверджується самим списком, відповідно до якого в ньому зазначено список працівників коледжу, оскільки технікум був перейменований в коледж після винесення наказу, а тому підстав вважати, що позивачу відповідно до наказу від 2 червня 1989 року були надані земельні ділянки не має, крім того ні з наказу ні з списку не вбачається розміру земельних ділянок, що надавалися в користування, список ніким не підписаний та ніким не засвідчений, що підтверджується копією наказу №673 від 2 червня 1989 року доданим списком та витягом з даного наказу (а.с.103,111-116).

Відповідно до ст. 19 ЗК України 1970 року, який діяв на час винесення Немішаївським радгоспом-технікумом наказу про надання земельних ділянок своїм працівникам в 1989 році,

колгоспи, радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом випадках могли надавати із закріплених за ними земель земельні ділянки у вторинне користування.

Відповідно до ст.20 вказаного Кодексу право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та по господарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника ОСОБА_2 сільської ради в ОСОБА_2 сільській раді відсутні будь-які записи про землекористування позивача.

Відповідно до ст.22 цього ж Кодексу приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Тому позивач без виділення земельної ділянки в натурі та без отримання документа, який би засвідчував їх право користування, не мав права користуватися земельною ділянкою, а отже жодні права позивача оскаржуваними рішеннями сільської ради не порушуються.

Оскільки доказів перебування в користуванні Немішаєвського агротехнічного коледжу спірних земельних ділянок на момент винесення оскаржуваних рішень суду не надано та враховуючи, що вони винесені сільською радою в межах своєї компетенції, також не здобуто доказів, що підтверджують виділення спірних ділянок позивачу, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.19, 20, 22 ЗК України 1970 року, ст.65 ЗК України 1991 року, ст.12,116,118,158,173-174 ЗК України 2001 року, ст.23,1167 ЦК України, ст.5,8 Закону України "Про звернення громадян", ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа - Немішаєвський агротехнічний коледж про визнання бездіяльності, рішення незаконним та зобов'язання вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дна отримання копії постанови суду.

Головуючий-суддя Унятицький Д. Є.