Справа № 2-а-574/11
Суддя: Гейруш В. Б.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

стр. 1 із 4
Справа № 2-А-574/11
Номер рядка стат. звіту 10.3.1
Код суду-0707
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2011 року м. Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,
в с т а н о в и в:
28 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області про стягнення недоплаченої у жовтні-грудні 2010 року, січні-березні 2011 року щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в сумі 1030 грн. 20 коп.
Свої вимоги мотивує тим, що він народився 22 жовтня 1939 року і відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" належить до соціальної категорії "Дитина війни". Відповідно до статті 6 Закону України № 2195-IV з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак така допомога в жовтні-грудні 2010 року, січні-березні 2011 року виплачувалася відповідачем у розмірі 49,80 грн..
Просить зобов'язати відповідача нарахувати йому недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період жовтень-грудень 2010 року, січень березень 2011 року в сумі 1030,20 грн.
13 квітня 2011 року від управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову за пропуском строків звернення до суду, відсутністю правових підстав, посилаючись на неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 України «Про соціальний захист дітей війни»та на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не відносяться. Державна соціальна допомога нараховується позивачу згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання захисту окремих категорій громадян».
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до вимог ст. 99 ч.1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно вимог ст. 99 ч.4 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 09.03.2011 року, відповіді УПФУ в м.Мукачево Закарпатської області від 22.03.2011 року №Ш-119/10-06, позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору за 2010 рік та січень-
стр. 2 із 4
березень 2011 року, адміністративний позов подано протягом строку, встановленого ст. 99 ч.4 КАС України.
Судом встановлено, що позивач народився 22 жовтня 1939 року і є дитиною війни в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Правовідносини, повязані із питаннями соціального захисту дітей війни врегульовані Законами України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про Державний бюджет України на 2011 рік».
Позивач перебуває на обліку в УПФУ в м.Мукачево Закарпатської області, отримує пенсію за віком і належить до категорії громадян, яким відповідно до Закону № 2195-IV встановлено правовий статус дитини війни. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантії надання пільг і державної соціальної підтримки.
З метою надання соціальної підтримки особам, які мають статус «дитини війни»державою встановлені певні державні соціальні гарантії. Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, дітям війни пенсії або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у жовтні -грудні 2010 року, січні - березні 2011 року зупинено не було.
Втім, у період жовтні -грудні 2010 року, січні - березні 2011 року відповідач виплачував позивачу зазначену надбавку до пенсії в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, а саме 49 грн. 80 коп., щомісячно, що є меншим 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Такі дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки у спірних правовідносинах підлягає застосуванню Закон України «Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу.
За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Виплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», мають здійснювати відповідні УПФУ, за місцем проживання пенсіонерів, оскільки доплата до пенсії є складовою частиною пенсії. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області.
Крім того, суд виходить з того, що відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено та не надано доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період жовтні -грудні 2010 року, січні - березні 2011 року. Таким чином, за вказаний період діяла і діє ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. УПФУ в м.Мукачево Закарпатської області, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону № 2195- IV і здійснити позивачу відповідні нарахування за період жовтні -грудні 2010 року, січні - березні 2011 року, але на порушення цієї правової норми за вказаний період таких нарахувань в повному обсязі не проводило. З зазначених підстав суд визнає, що розрахунок щомісячного підвищення необхідно проводити з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»розміру мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.
Неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-IV на висновки суду не впливають.
стр. 3 із 4
На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.
Таким чином, при визначенні розміру підвищення, відповідно до ст. 6 Закону № 2195-IV, застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На підставі положень ст. ст. 3, 6 Закону № 2195-IV встановлено конкретний розмір державної соціальної гарантії дітям війни у вигляді підвищення на 30 % від мінімальної пенсії за віком та передбачено, що соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.
З огляду на пріоритетність законів над підзаконними актами, суд застосовує дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання захисту окремих категорій громадян».
На підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево по невиконанню приписів ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивачки на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії. .
Вимоги позивача щодо зобов'язання відповідного управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області нарахувати та забезпечити виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни у визначеній позивачем грошовій сумі, тобто 1030 грн. 20 коп. не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.
Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період жовтні - грудні 2010 року, січні - березні 2011 року та зобовязанням відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за вказаний період та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України.
Керуючись ст. ст. 6, 22, 46,152 ч. 2 Конституції України, ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч.2, 71, 72, 94, 99, 158-163, 183-2, 256 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, Законом України «Про Держаний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про Держаний бюджет України на 2011 рік»Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01 березня 2001 року за № 121/2001, суд,
п о с т а н о в и в:
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області щодо не нарахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне
стр. 4 із 4
страхування»за період жовтні - грудні 2010 року, січні - березні 2011 року - протиправними.
Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Мукачево Закарпатської області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, 01 січня 2011 року по 31 березня 2011 року та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова підлягає негайному виконанню.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 05 грн. 50 коп..
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя В.Б. Гейруш