Справа № 804/15748/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2015 рокусправа № 804/15748/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Продайко О.В. (довіреність від 29 січня 2015 року),

відповідача: - Макушенцевої А.В. (довіреність від 05 січня 2015 року),

- Зельцер Ю. В. (довіреність від 17 лютого 2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року

у справі № 804/15748/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25 червня 2014 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 18930832,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9465416,00 грн.; № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 14054634,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представники Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів заперечують проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2014 року, за результатами якої складено акт від 06 червня 2014 року № 335/28-01-46-02-05393043.

Перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту в розмірі 1073424,00 грн.; абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань в розмірі 31912042,00 грн.; підпунктів 200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в січні 2014 року в розмірі 18930832,00 грн.; завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в лютому 2014 року в розмірі 14054634,00 грн.; абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за лютий 2014 року на 18930832 грн.

На підставі акту перевірки від 06 червня 2014 року спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів винесені податкові повідомлення-рішення від 25 червня 2014 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 18930832,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9465416,00 грн.; № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 14054634,00 грн.

У перевіряємий період публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» мало взаємовідносини з такими підприємствами: асоціація «Багатопрофільна компанія «Спецметалургмонтаж», товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Укренергосервіс», товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя», товариство з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Кліпта Україна».

Судом встановлено, що в ході перевірки позивачем надано договори по взаємовідносинах з асоціацією «Багатопрофільна компанія «Спецметалургмонтаж», з підпункту 4.9 яких вбачається, що Підрядник виконує усі роботи за цим договором власними силами. Залучення Підрядником субпідрядних організацій для виконання робіт за цим Договором можливе тільки за письмовим погодженням з Замовником. Підрядник залишається відповідальним перед замовником за результати робіт, виконані залученими ним субпідрядними організаціями.

Разом з тим, в первинних документах, відсутня інформація стосовно виконання робіт субпідрядником товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет».

Крім того, відповідно до укладених договорів позивач забезпечує пропуск автотранспорту, матеріалів і працівників Підрядника для виконання робіт згідно окремо укладеного договору «Про пропускний і внутрішньо об'єктний режим». Асоціація «Багатопрофільна компанія «Спецметалургмонтаж» виконує роботи на підставі кошторисно-фінансових розрахунків і відомостей дефектів в терміни передбачені графіком. Всі роботи на території Замовника і за територією виконуються по нарядах-допусках, актах-допусках погоджених в установленому порядку. Однак на перевірку зазначених документів не надано.

Також, в акті перевірки встановлено невідповідність між первинними документами, наданими позивачем та первинними документами наданими асоціацією «Багатопрофільна компанія «Спецметалургмонтаж» відповідним податковим органам, що в свою чергу не дає можливості встановити, ким здійснювались послуги по ремонту основних виробничих засобів та технічному обслуговуванню і утриманню основних виробничих засобів позивача.

Щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» встановлено, що даний контрагент був посередником у взаємовідносинах публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» з приватним підприємством «Сімекс» та товариством з обмеженою відповідальності «Альтаір Трейд».

Так, між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» укладено договір постачання від 01 квітня 2013 року № 13-0754-02, відповідно до підпункту 5.7 пункту 5 якого, продукцію повинен супроводжувати наступний пакет документів: накладна на відпуск продукції або залізнична накладна; сертифікат якості; рахунок-фактура; податкова накладна. Підпунктом 6.2 пункту 6 договору, Постачальник повинен засвідчувати якість продукції сертифікатом якості виробника, який надається покупцю разом з Продукцією.

При цьому, товариством з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» не надано сертифікатів якості, у зв'язку з чим неможливо з'ясувати походження товару. Також, неможливо визначити підприємство-виробника відповідної продукції і з наданих документів, а саме: специфікацій, акту технічного огляду з приміткою (цей акт відміняє та заміщує акт №130923019А від 23 вересня 2013 року, виданий компанією SGS India Private Limited, Nagpur; та сертифікат кількості та якості від 04 листопада 2013 року), копії Report №131104017F, яка складена мовою оригіналу та завірена Скричка С.Ю.

Також слід зазначити, що в податковій звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» за грудень 2013 - січень 2014 року відсутні обсяги придбання, податок на додану вартість який сплачувався митним органам.

Виходячи з вищевикладеного, не можливо підтвердити факт поставки товару по ланцюгу постачання від контрагентів до позивача та відповідно вищенаведені операції не обумовлені економічними причинами. Отже, неможливо підтвердити реальність взаємовідносин товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» з публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» у січні 2014 року.

Також податковим органом зазначається про завищення податкового кредиту публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» в січні та лютому 2014 року по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна» на підставі акту перевірки державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 15 травня 2014 року № 254/08-29-22-1308/37443068, за висновками якого неможливо підтвердити реальність взаємовідносин товариства з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна» з контрагентом-постачальником товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет» за січень та лютий 2014 року та відповідно, вбачається нереальність здійснення господарських відносин товариством з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна» з контрагентами-покупцями. При цьому, до таких висновків податковий орган дійшов на підставі акту державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька від 28 березня 2014 року № 85/05-61-22-01/38654416 «Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами покупцями-постачальниками за період: січень-лютий 2014 року», яким встановлено відсутність здійснення господарських операцій.

Відповідно до підпункту 4.9 договору підряду від 10 грудня 2013 року №13-2251-02 укладеного між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Укренергосервіс» (Підрядник), Підрядник виконує усі роботи за цим договором власними силами. Залучення Підрядником субпідрядних організацій для виконання робіт за цим Договором можливе тільки за письмовим погодженням з Замовником. Підрядник залишається відповідальним перед замовником за результати робіт, виконані залученими ним субпідрядними організаціями. При цьому, в первинних документах наданих позивачем до перевірки відсутня інформація щодо залучення контрагентом до виконання ремонтних робіт на публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» субпідрядних організацій. Однак отримана податкова інформація свідчить, що ремонтні роботи виконувались субпідрядником товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет».

У зв'язку з чим, наданими документами неможливо підтвердити факт надання послуг товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Укренергосервіс» позивачу.

Щодо взаємовідносин позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Кліпта Україна», та встановлено наступне.

Між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кліпта Україна» (Виконавець) укладено договір від 14 січня 2014 року №14-0059-02, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання за допомогою власної техніки виконати роботи з переробки негабаритів на котлованах промислового майданчика Замовника, або за межами території Замовника на майданчику Виконавця. В актах здачі-прийому робіт (надання послуг) за січень 2014 року зазначено, що контрагентом виконано роботи по переробці габаритних відходів доменного цеху, на суму 1671912,72 грн. в кількості 984,67 т.

Між тим, до перевірки не надано листи, згідно яких виконавець повідомляє про готовність виконаних робіт, та не надано документи, згідно яких видно яким чином та в якій кількості доставлялись відходи для переробки.

За даними податкового органу встановлено, що в першому кварталі в штаті контрагента позивача працювало 5 чоловік (включаючи директора).

Також, в акті перевірки встановлено невідповідність між первинними документами наданими позивачем та первинними документами наданими товариством з обмеженою відповідальністю «Кліпта Україна» відповідним податковим органам, що в свою чергу не дає можливості встановити, ким насправді здійснювались роботи з роздроблення чавунних негабаритів позивача.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, неналежне оформлення первинних документів унеможливлює встановлення факту отримання послуг, дає змогу стверджувати щодо відсутності реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефективність відповідних первинних документів.

З огляду на зазначене, публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» включено до складу податкового кредиту витрати по придбанню послуг на підставі документів (актів виконаних робіт), що не мають статусу первинних документів у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки враховуючи їх дефектність, не підтверджують факти здійснення господарських операцій. Крім того, з'ясовано, що операції з придбання послуг не мали реального товарного характеру, не виявлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного придбання та продажу товарів.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки податкового органу щодо порушення підприємством пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвели до завищення суми податкового кредиту в періоді, що охоплений перевіркою в розмірі 1073424,00 грн. є такими, що відповідають чинному законодавству.

Стосовно донарахування податкових зобов'язань в результаті здійснення операцій, не пов'язаних з веденням господарської діяльності слід зазначити наступне.

Так, основний товар, який реалізовувався позивачем - квадратна та трубна заготовка, сортовий прокат, металопродукція, балки, швелери та ін., в основному власного виробництва.

При цьому, підприємство реалізовує продукцію власного виробництва за цінами, що є нижчими, ніж виробнича собівартість виготовленої продукції, покупної сировини та матеріалів, металобрухту - за цінами, що нижчі цін придбання/облікових цін.

Згідно наданих документів та регістрів бухгалтерського обліку встановлено здійснення публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» реалізацію продукції власного виробництва з отриманням збитків в січні та лютому 2014 року в розмірі 212265808,00 грн.

У зв'язку з тим, що збиток, отриманий як перевищення виробничої собівартості продукції над доходами від її реалізації не є витратами, що пов'язані із веденням господарської діяльності, то відповідно і податок на додану вартість нарахований при їх придбанні, не може бути пов'язаний із веденням господарської діяльності (здійснення збиткової діяльність не передбачає отримання доходу, що не призводить до збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів та до зростання власного капіталу і відповідно не пов'язане із господарською діяльністю).

Таким чином, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які у подальшому використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю, то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні виробничі засоби вважаються проданими у податковому періоді, на який припадає таке використання.

Постійний продаж публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» продукції власного виробництва зі свідомо значним від'ємним фінансовим результатом впливає на прибутковість господарської діяльності підприємства, оскільки підприємство не отримує доходу та інших економічних вигод у своїй підприємницькій діяльності. Виконання таких угод, одержання внаслідок таких операцій збитків на значні суми що, в свою чергу, призводить до виникнення формальних підстав для відшкодування з бюджету податку на додану вартість не є економічно виправданими. Тобто, розумні економічні причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податків має право одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок відшкодування з бюджету податку на додану вартість.

Суд правильно встановив, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), тому що саме він є суб'єктом, здійснює дії, що підлягають перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту, визначеного постачальником. При цьому, відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податку зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, визначеними першим абзацом цього пункту.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» не підтверджено належним чином оформленими первинними документами господарські операції здійснені з контрагентами.

При цьому, посилання позивача на судові рішення у справах за позовами товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет» є безпідставними, оскільки ними не встановлювалися факти протиправності проведення перевірок податковими органами та не надавалася оцінка здійснення господарських операцій з контрагентами, а зобов'язано тільки поновити в автоматизованій системі «Податковий блок» даних, що задекларовані товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет» у відповідний період, у зв'язку з неприйняттям податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим