Справа № 601/1489/15-а
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1489/15-а
Провадження № 2-а/601/53/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючої Мочальської В.М. ,

за участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред»явив позов до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій відповідача, виражених у неправомірному поновленні виплати раніше призначеної пенсії у сумі, нижче рівня прожиткового мінімуму на час поновлення з одночасним зобов'язанням відповідача перерахувати і виплачувати поновлену пенсію позивачу з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що представник позивача звернувся з письмовою заявою до відповідача про проведення індексації та перерахунку поновленої пенсії позивачу у зв»язку зі збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, однак 03 липня 2015 року на адресу представника позивача прийшов лист від відповідача, яким було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, як особі яка постійно проживає за кордоном, в державі з якою не було укладено міжнародний договір про співробітництво у сфері пенсійного забезпечення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій в частині позовних вимог за період по16 листопада 2013 року включно - залишено без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій в решті позовних вимог - задовольнити частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 17 листопада 2013 року.

В задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та індексації пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відмовлено у зв»язку з тим, що вказані вимоги були заявлені передчасно.

03 червня 2015 року представник позивача звернувся до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області із заявою про проведення індексації та перерахунку поновленої пенсії позивачу у зв»язку зі збільшенням середньої заробітної плати доходу в Україні.

Листом управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області від 03 липня 2015 року у перерахунку та індексації пенсії ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з проживанням пенсіонера за кордоном.

Відповідно ст.ст. 1,3 Конституції України в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою цінністю. Утвердження і забезпечення прав та свобод людини є головним обов'язком держави.

Право на соціальний захист віднесене до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина третя статті 25 Конституції України).

Згідно ст.ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого дана Верховною Радою України. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за 6 місяців наперед перед виїздом.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-пр/2009 визнані, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.2 ч.1 ст.49, друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими передбачено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується у тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого дана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок.

Відповідно до пункту 1-1 цього Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з пунктом 4 вищевказаного Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат). Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (абзац 1 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

Враховуючи викладене, відповідач, відмовляючи в перерахунку поновленої пенсії діяв в порушення вищенаведених законодавчих норм, пенсія позивача повинна бути перерахована відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078.

Керуючись статтями 6, 11, 14, 18, 71, 94, 160-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області перерахувати пенсію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кременецький районний суд протягом десяти днів з

дня її проголошення.

Головуючий: