Справа № 3914/10/1070
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року 3914/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Виноградової О.І., суддів: Лапія С.М., Лиски І.Г.,

при секретарі: Варданян О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши адміністративну справу

за позовом директора приватного підприємства «Химпром»- ОСОБА_1 ОСОБА_4
до проБілоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Київської області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2010 р. директор приватного підприємства «Химпром»ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Київської області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень: від 21 серпня 2009 р. №№ 0232/0 та 0232/0, від 22 жовтня 2009 р. №№ 3551//1 та 3552//1, від 28 грудня 2009 р. № 0232/2 (т. 1 а.с. 1 - 4).

7 квітня 2010 р. позивачем було подано письмові уточнення позовних вимог згідно з якими він просив визнати протиправним дії відповідача та скасувати повідомлення - рішення від 28 грудня 2009 р. № 0232/2 та № 0232/2 (т. 1 а.с. 147).

26 травня 2010 р. відповідачем до суду було подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначалося, що господарські операції між приватним підприємством «Химпром»(далі ? ПП «Химпром»), власником та директором якого є позивач, та приватними підприємствами «Натіс»та «Івенто 2005»(далі відповідно ПП «Натіс»та ПП «Івенто 2005») фактично були безтоварними, у звязку з чим відповідачем було винесено оскаржувані повідомлення - рішення (т. 1 а.с. 159 - 168) та доповнення до заперечень, згідно з яким перевірку відповідача було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а її висновки підтверджуються поданими суду документами (т. 1 а.с. 238 - 240).

26 травня 2010 р. позивачем було подано письмові заперечення на заперечення відповідача (т. 1 а.с. 232 - 233).

У цей же день відповідачем було подано доповнення до заперечень, в якому обґрунтовано законність проведення двох перевірок ПП «Химпром».

23 листопада 2010 р. позивачем було надано письмове пояснення до позову, згідно з яким перевірку позивача було здійснено за відсутності в нього первинних бухгалтерських документів, повторна перевірка відповідачем фактично не здійснювалася, а оскаржувані повідомлення - рішення винесено без урахування наявних у позивача документів (т. 4 а.с. 4-8).

У судове засідання 23 листопада 2010 р. зявилися представники сторін.

Суд у судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

7 червня 1999 р. ПП «Химпром»було зареєстровано як юридичну особу, що підтверджується свідоцтвом № 046616 (т. 1 а.с. 5).

15 червня 1999 р. ПП «Химпром» було взято на облік платника податків, що підтверджується довідкою № 106 (т.1 а.с. 7), а 17 червня 1999 р. зареєстровано як платника податків, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 14158971 (т. 1 а.с. 6).

Згідно з заявою від 25 березня 2000 р. № 136 ПП «Химпром»належить до приватної форми власності, а його власником є ОСОБА_1

Згідно з наказом ПП «Химпром»від 2 квітня 2002 р. позивача зараховано на посаду його директора (т.1 а.с. 8).

У липні - серпні 2009 р. відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 квітня 2006 р. по 31 березня 2009 р., валютного та іншого законодавства за цей же період, за результатами якої 10 серпня 2009 р. було складено акт № 2721 /23-2/30420484/160 (далі акт перевірки (т. 1 а.с. 13 - 69).

Згідно з висновками даного акту позивачем було допущено порушення вимог абз. 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1994 р. № 334/94-ВР (далі Закон № 334/98-ВР), а саме, занижено податок з прибутку на загальну суму 258 483 грн 00 коп., а також порушення вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7, п.п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість»від 3 квітня 1997 р. № 168/97-ВР (далі Закон № 168/97-ВР), а саме, занижено зазначений податок на суму 206 790 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 50).

21 серпня 2009 р., на підставі акту перевірки від 10 серпня 2010 р., відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення № 0232/0 та № 0232/0, (т. 1 а.с. 97-98).

Зазначені повідомлення рішення позивачем було оскаржено в адміністративному порядку, за результатами якого 28 грудня 2009 р. було винесено податкові повідомлення - рішення № 0232/2 та № 0232/2 (т. 6 а.с. 2 - 3).

Зокрема, згідно з повідомленням - рішенням № 0232/2 за порушення вимог абз. 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/98-ВР позивачу було нараховано суму податкових зобовязань за основним платежем 228 371 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 114 186 грн 00 коп. за порушення вимог абз. 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/98-ВР (т. 6 а.с. 2).

Водночас, згідно з повідомленням - рішенням № 0232/2 за порушення вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2., п.п. 7.4.1, 7.4.5 ст. 7, п.10.1 ст. 10 Закону № 168/97-ВР позивачу було нараховано суму податкового зобовязання за основним платежем 180 665 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 90 332 грн 50 коп. (т. 6 а.с. 3).

Згідно з наданим відповідачем розрахунком податкових зобовязань ПП «Химпром»по ПДВ (основний платіж ? 180 665 грн 00 коп., штрафні (фінансові) санкції ? 90 332 грн 50 коп.) було визначено наступним чином:

№зпПеріод виникнення порушення Сума податку на прибуток Податковий період , на який припадає отримання повідомлення Кіль-кість звітних періо-дів Розрахунок фінансових санкцій50% недоплати сукупно за весь період Мнимальний розмір фінансо-вих санкцій (10 неоподатковува-них мінімумів доходів громадян)Сума застосованих фінансових санкцій
1вересень 2006 р.7580серпень 2009 року357580х35х 10%=26530ХХХ
2Жовтень 2006р.7469серпень 2009 року347469х34х10% =25395ХХХ
3Листопад 2006р.34654серпень 2009 року3334654х33х10%=114358ХХХ
4Грудень 2006р.5939серпень 2009 року325939х32х10%=19005ХХХ
5Березень 2007р.17343серпень 2009 року2917343х29х10%=50295ХХХ
6Квітень 2007р.27770серпень 2009 року2827770х28х10%=77756ХХХ
7Червень 2007р.13761серпень 2009 року2613761х26х10%=16175ХХХ
8Липень 2007р.6103серпень 2009 року256103х25х10% =15258ХХХ
9Серпень 2007р.33726серпень 2009 року2433726х24х10%=80942ХХХ
10Вересень 2007 р.18138серпень 2009 року2318138х23х10% =41704ХХХ
11Листопад 2007р.3889серпень 2009 року213889х21х10% =8167ХХХ
12Грудень 2007р.4293серпень 2009 року204293х20х10% =8586ХХХ
Всього180665ХХ2,517090332,5
Водночас згідно з розрахунком податкових зобовязань ПП «Химпром»по податку на прибуток (основний платіж ? 228 371 грн 00 коп., штрафні (фінансові) санкції ? 114 186 грн 00 коп.) їх було визначено наступним чином:

( грн)

№зпПеріод виникнення порушення Сума податку на прибуток Податковий період , на який припадає отримання повідомлення Кіль-кість звітних періодів Розрахунок фінансових санкцій50% недоплати сукупно за весь період Мнимальний розмір фінансо-вих санкцій (10 неоподатковува-них мінімумів доходів громадян)Сума застосованих фінансових санкцій
13кв.2006р.120183 кв. 2009 року1212018х12х 10%=14422ХХХ
24кв.2006р.600773 кв. 2009 року1160077х11х 10%=66085ХХХ
31кв.2007р.216793 кв. 2009 року1021679х10х 10%=21679ХХХ
42кв.2007р. 536683 кв. 2009 року953668х9х 10%=48301ХХХ
53кв.2007р.707023 кв. 2009 року870702х8х 10%=56561ХХХ
64кв.2007р.102273 кв. 2009 року710227х7х10%=7159ХХХ
Всього228371ХХ6

Наявні матеріали справи свідчать, що зазначені санкції до ПП «Химпром»було застосовано у звязку з тим, що ним неправомірно було завищено валові витрати протягом 2-го кварталу 2006 р. 1-го кварталу 2009 р., зокрема, шляхом включення до валових витрат сум, які було сплачено ПП «Натіс» та ПП «Івенто 2005».

I. Зокрема, стосовно розрахунків між ПП «Химпром»та ПП "Натіс" судом встановлено таке.

3 вересня 2007 р. між ПП «Химпром»та ПП "Натіс" було укладено договір бартерного обміну № 0309/2007 (далі - договір № 0309/2007) (т.6 а.с. 183-184).

Згідно з цим договором ПП "Химпром" (за договором ? Підприємство №1) та ПП "Натіс" (за договором ? Підприємство №2) зобов'язалися поставити на адресу один одного та придбати один у одного зазначений у цьому договорі товар.

Так, ПП "Химпром" було зобов'язано отримати у ПП "Натіс" мішки поліпропиленові розміром 56х96 у кількості 50 000 шт. на загальну суму 81 900 грн. та на таку ж суму передати названому підприємству автомобільні шини (т. 6 а.с. 183 - 184).

Зокрема, ПП "Химпром" зобовязався отримати мішки від «Натіс»за ціною (дослівно) "1, 365 грн" (без ПДВ) за 1 шт. на загальну суму 81 900 грн. (в тому числі ПДВ - 13 650 грн.) (т. 6 а.с.183).

Крім того, відповідно до вимог п. 5 договору № 0309/2007 продавець повинен був надати покупцеві рахунок - фактуру, видаткову накладну, податкову накладну (т.6 а.с. 183 ).

Як убачається з тексту договору бартерного обміну, рахунку - фактури від 3 вересня 2007 р. № 1025 на 50 000 мішків поліпропіленових, видаткової та податкової накладних від 3 вересня 2007р. № 1025, усі перелічені документи було підписано та видано директором ПП «Натіс»ОСОБА_5 (т. 6 а.с. 184-185, 187-189).

Перевіряючи відповідність вимогам чинного законодавства документів, підписаних ОСОБА_5, судом враховано інформацію, яку відповідачу було надано Ленінською МДПІ м. Луганська.

Так, 26 жовтня 2009 р. відповідачем було зроблено запит № 44458/7/23 - 2/1584 до Ленінської МДПІ м. Луганська про надання інформації стосовно ПП "Натіс" (т. 6 а.с. 155).

Як убачається з відповіді зазначеного податкового органу, кримінальна справа стосовно засновника та директора ПП "Натіс" ОСОБА_5, порушена за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, з жовтня 2008 р. перебуває на розгляді в суді. (т. 6 а.с. 157).

Крім того, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2008 р. у справі № 8457-08 було задоволено позов Ленінської МДПІ: визнано недійсним запис про державну реєстрацію юридичної особи ПП "Натіс" та припинено юридичну особу - назване підприємство. Підставою винесення даного рішення було встановлення судом факту реєстрації ПП "Натіс" на підставну особу - ОСОБА_5, яка не мала наміру та можливості займатися підприємницькою діяльністю (т. 6 а.с. 158 - 159).

Зокрема, згідно наданими ОСОБА_5 адміністративному суду поясненнями, ПП "Натіс" було зареєстровано ОСОБА_5 на своє ім'я на прохання невідомого чоловіка на ім'я Владислав. Вона лише підписувала необхідні документи, які в подальшому передавала зазначеній особі (т. 6 а.с. 158).

Більш того, податковими органами було встановлено, що ПП "Натіс" не знаходився за адресою, зазначеною у свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17333362, що підтверджується довідкою податкової міліції від 10 квітня 2007 р. № 4599 (т. 6 а.с. 175) та повідомленням Ленінської МДПІ м. Луганська від 14 травня 2007 р. № 15308/29-005 (т.6 а.с. 176).

Судом враховано, що спірні правовідносини врегульовано Законом № 168/97-ВР, Законом «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28 грудня 1993 р. № 334/94-ВР (далі ? Закон № 334/94-ВР), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі ? Положення), Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. № 165, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 р. за № 233/2037 (далі ? Порядок, затверджений наказом № 165), наказом Державної податкової служби України від 30 травня 1997 р. № 166, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30 червня 2005 р. за № 702/10/972 (далі ? Порядок, затверджений наказом № 166) та Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363 (далі ? Правила).

Так, відповідно до п.п.5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 334/94-ВР включаються валові витрати виробництва та обігу ? сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з вимогами п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97-ВР) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої події або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку, товарного чеку в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як убачається з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 названого Закону, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 Закону № 168/97-ВР передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями.

В п. 6.2 Порядку, затвердженого наказом № 165, зазначається, що податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість.

Крім того, згідно з вимогами абз. 3 п. 7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до вимог Порядку, затвердженого наказом № 165, дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Згідно з вимогами п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1, 2.4 п. 2 Положення первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Як убачається з п. 18 Порядку, затвердженого наказом № 165, всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою здійснювати поставку товарів (послуг), та скріпляються печаткою такого платника податків, а дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Відповідно до вимог абз. 3 п. 7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з вимогами п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 названого Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Як убачається з Порядку, затвердженого наказом № 166, дані, наведені в декларації з податку на додану вартість, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Судом встановлено, що укладеним між ПП «Химпром» та ПП «Натіс»договором бартерного обміну не передбачено порядок, строки та спосіб доставки товару (т.6 а.с. 183-184). .

Крім того, зазначений договір сторонами було підписано 3 вересня 2007 р. у м. Б. Церков і згідно з рахунком - фактурою, податковою та видатковою накладними виконаний у цей же день, хоча сторони (а, отже, і товар) перебували у різних областях держави ? Київській та Луганській.

Згідно з поясненнями позивача у судовому засіданні, товаро - транспортні документи на підтвердження перевезення товару, отриманого від ПП "Натіс", а також на перевезення товару переданого названому підприємству, відсутні, оскільки вони взагалі не оформлювалися.

Наведене є порушенням Правил, згідно з яким товаро - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, передбачений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного і бухгалтерського обліку, а також для розрахунків для перевезення вантажів та обліку виконаної роботи, згідно з наведеними Правилами товаро - транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, використання якої для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно від форм власності, є обов'язковим.

З приводу способу виконання договору бартеру 50 000 поліпропиленових мішків та 518 шин різних типів у день його підписання субєктами господарської діяльності, які перебували у різних областях позивач пояснив, що особисто відпускав та отримував товар, який перевозився транспортом ПП "Натіс",

Як убачається з журналу реєстрації довіреностей ПП «Химпром»за період з 2003 р. по 2008 р., довіреність позивачу було видано (дослівно) "рах. 1025" за (дослівно) "накл. 1025" без зазначення дати її видачі (т. 6 а.с. 186).

Крім того, судом встановлено, що у вересні 2007 р. у позивача був відсутній власний або орендований вантажний транспорт, на якому можливо було б здійснити перевезення товару в кількості, передбаченій договором бартерного обміну.

Судом також було враховано що у позивача відсутні акти виконаних робіт по завантаженню та розвантаженню 50 000 мішків у вересні 2007 року та інших документів, які свідчать про транспортування продукції, придбаної у ПП "Натіс".

За наведених обставин суд дійшов висновку, що ПП «Химпром»в особі позивача неправомірно було включено вартість 50 000 шт. мішків поліпропіленових у сумі 89 000 грн 00 коп. до валових витрат зазначеного підприємства за вересень 2007 р., а ПДВ в сумі 13 650 грн 00 коп до складу податкового кредиту за цей же період на підставі виданих ПП "Натіс" 3 вересня 2007 р.: рахунку фактури № 1025, видаткової та податкової накладних № 1025.

II. Водночас стосовно розрахунків між ПП «Химпром»та ПП «Івенто 2005» судом встановлено таке.

14 червня 2006 р. між зазначеними юридичними особами було укладено договір купівлі-продажу № 146/кп (далі договір № 146/кп) (т. 3 а.с. 106).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 цього договору продавець ПП «Івенто 2005»був зобовязаний поставити, а покупець ? ПП «Химпром»прийняти й оплатити товар (дослівно) «мешки п/п, мешки п/е, рукав п/п, рукав п/е, пленку т/у,стретч техи»(т.3 а.с. 106).

Як убачається з п.п. 1.2 наведеного пункту, загальна вартість товару складає 250 000 грн 00 коп.

Згідно з вимогами п. 3 договір №146/кп поставка товару здійснюється «самовивозом».

Крім того, 4 січня 2007 р. між ПП «Химпром»та ПП «Івенто 2005» було укладено договір купівлі-продажу № 2007/0401 (далі договір № 2007/0401) (т. 3 а.с. 105).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 цього договору продавець ПП «Івенто 2005»був зобовязаний поставити, а покупець ? ПП «Химпром»прийняти й оплатити товар (дослівно) «мешки п/п, мешки п/е, рукав п/п, рукав п/е, мешки с логот, пленку т/у,стретч техи, скотч, машинка мешкозашив»(т.3 а.с. 105).

Як убачається з п.п. 1.2 наведеного пункту, загальна вартість товару складає 300 000 грн 00 коп.

Згідно з вимогами п. 3 договір № 2007/0401 поставка товару здійснюється «самовивозом».

Судом встановлено, що у договорах №№ 146/кп та 2007/0401 не зазначено кількість та ціну товару.

Водночас у п.п. 2.2 п. 2 цих договорів зазначено, що оплата проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок "Продавця" в національній валюті України. У відповідності до п.п. 2.4 п. 2 договорів форма та порядок розрахунків можуть бути змінені за згодою сторін.

Фактично ж розрахунки ПП "Химпром" та ПП "Івенто-2005" за наявними під час перевірки у позивача документами було здійснено шляхом бартеру, проте, додаткові угоди до договорів, які б передбачали зміну способу розрахунків між їх сторонами, не укладалися.

Згідно з наданими позивачем документами ПП "Химпром" в рахунок отриманого товару відвантажив на адресу ПП "Івенто-2005" автомобільні шини та ДСП на загальну суму 1 158 831,01 грн., в тому числі ПДВ 193 138,5 грн. Станом на 31 березня 2009 р. у ПП "Химпром" заборгованість по розрахунках з ПП "Івенто-2005" відсутня.

Як убачається з п.п. 3.3 п. 3 договорів №№ 146/кп та 2007/0401, "Продавець" повинен надати "Покупцю" наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості.

Водночас п.п. 3.1 п. 3 цих договорів передбачалося, що поставку товару буде здійснено у спосіб «самовивозу»у погоджені сторонами строки.

Під час перевірки ПП "Химпром" були надані відповідачу податкові та видаткові накладні на придбання товару від ПП "Івенто-2005": у 2006 рік на загальну суму 490 595 грн 58 коп., в тому числі ПДВ ? 81 765 грн 93 коп., у 2007 рік на загальну суму 668 235 грн 43 коп., в тому числі ПДВ 111 372 грн 56 коп.

У судовому засіданні позивачем та представниками відповідача було визнано, що суми податку на додану вартість ПП «Химпром»позивачем було відображено в реєстрах отриманих податкових накладних та включено до складу податкового кредиту за відповідні періоди 2006 та 2007 р.р.

Зокрема, сторонами було визнано, що ПП "Химпром" по розрахунках з ПП "Івенто-2005" за отриманий товар було віднесено:

- за період з 1 червня по 31 грудня 2006 р. до складу валових витрат ? 408 830 грн 00 коп., до податкового кредиту ПДВ ? 81 766 грн 00 коп.;

- за 1-е півріччя 2007 року до складу валових витрат ? 301 391 грн 00 коп., до податкового кредиту ПДВ ? 60 278 грн 00 коп.;

- за 2-е півріччя 2007 р. до складу валових витрат ? 255 473 грн 00 коп., до податкового кредиту ?51 094 грн 00 коп.

Крім того, сторонами визнано наявність у ПП «Химпром»документів на отримання від ПП «Івенто 2005»743 898 шт. мішків, в тому числі у 2006 р.? 222 822 шт., а у 2007 р. 521 076 шт.

У поясненнях позивача від 6 серпня 2009 р., наданих відповідачеві, зазначалося, що поставка здійснювалася транспортом ПП "Івенто-2005", вартість цих входила до вартості мішків.

Проте, позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження перевезення даної кількості товару, яка за твердженням позивача була отримана, а також на підтвердження перевезення (поставку) ПП «Івенто 2005»товару на виконання договорів № №146/кп та 2007/0401.

До того ж у позивача відсутні акти виконаних робіт по завантаженню та розвантаженню у 2006 - 2007 р.р. товару, який перевозився на адресу ПП «Івенто 2005», а також був отриманий від названого підприємства.

Судом також встановлено, що договори №№ 146/кп та 2007/0401, а також усі документі на його виконання від імені ПП «Івенто 2005»підписувалися його засновником та директором ОСОБА_6

Перевіряючи відповідність вимогам чинного законодавства документів, підписаних ОСОБА_7, судом встановлено, що названу особу було засуджено за фіктивне підприємництво.

Так, згідно з вироком Ленінського районного суду м. Луганська від 29 липня 2008 р. ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України (т. 1 а.с. 280 -284), зокрема, за створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України та встановленням випробувального строку 1 рік (т. 1 а.с.280 -284).

Зокрема, у цьому вироку зазначено, що 1 грудня 2005 р. під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 познайомився з особою на імя ОСОБА_8 (прізвище якого йому невідоме) та погодився на його пропозицію зареєструвати на своє імя підприємство за винагороду в сумі 1000 грн 00 коп., а після реєстрації підприємства усі установчі та реєстраційні документи, печатки та штампи передати ОСОБА_8.

У подальшому ? 22 грудня 2005 р. ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_8 та маючи намір здійснювати фіктивне підприємство, тобто створити субєкт господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, подав до Ленінської МДПІ м. Луганська установчі документи ПП «Івенто 2005»для реєстрації, а в ВАТ «Фінексбанк»м. Київ відкрив поточний рахунок цього підприємства № 3077.

30 грудня 2005 р. на пероні залізничного вокзалу м. Луганська ОСОБА_7 передав усі установчі документи невстановленій особі на імя ОСОБА_8 і після цього будь-якої господарської діяльності не здійснював.

У судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.

Крім того, згідно з листом Ленінського МДПІ м. Луганська від 24 липня 2009 р.№25450/7/23-220 працівниками податкової міліції названого органу 22 вересня 2009 р. було складено акт, згідно з яким ПП «Івенто 2005»за адресою, що зазначена в установчих документах, не знаходиться, а згідно з актом № 235, затвердженого 29 серпня 2008 р., анульовано реєстрацію платника податку ? ПП «Івенто 2005» (т.1 а.с. 278).

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно було включено вартість товару, яку ним було оплачено на рахунки ПП «Івенто 2005»у 2006 -2007 р.р., до складу валових витрат, а ПДВ до складу податкового кредиту цього періоді, а саме у період з 1 червня по 31 грудня 2006 р. до складу валових витрат ? 408 830 грн 00 коп., до податкового кредиту ПДВ ? 81 766 грн 00 коп.; за 1-е півріччя 2007 року до складу валових витрат ? 301 391 грн 00 коп., до податкового кредиту ПДВ ? 60 278 грн 00 коп.; за 2-е півріччя 2007 р. до складу валових витрат ? 255 473 грн 00 коп., до податкового кредиту ? 51 094 грн 00 коп.

Відповідно до вимог п.п. 17.1.3, п.17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ у разі, коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, коли дані перевірки свідчать про заниження або завищення суми податкових зобовязань платника, заявлених у деклараціях, такий платник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку (збору, обовязкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятидесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати незалежно від кількості податкових періодів ,що минули.

Наведене свідчить, що визначені у податковому повідомленні - рішенні № 4318//2 зобовязання по ПДВ ПП «Химпром» (основний платіж ?180 665 грн 00 коп., штрафні (фінансові) санкції ? 90 332 грн 50 коп), а також у податковому повідомленні - рішенні № 4317//2 зобовязання по податку на прибуток (основний платіж ? 228 37 грн 00 коп., штрафні (фінансові) санкції ? 114 186 грн 00 коп.) відповідачем було розраховано вірно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач діяв відповідно до вимог, передбачених п.п. 17.1.3, п.17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, а, отже, повідомлення - рішення №№ 4317//2 та 4318//2 винесені ним правомірно.

Разом з тим, судом не може бути прийнято до уваги що посилання позивача на те, що оскаржувані ним податкові повідомлення рішення відповідачем було винесено на підставі акта перевірки, яка фактично не проводилася, оскільки вони спростовується наявними матеріалами справи.

Зокрема, як зазначено в повідомленнях - рішеннях №№ 4317//2 та 4318//2 підставою їх винесення був безпосередньо акт першої перевірки, яка проводилася у липні - серпні 2009 р., і за результатами якої 10 серпня 2009 р. було складено акт № 2721/23-2/30420484/160. Крім того, факт проведення відповідачем саме цієї перевірки позивачем у судовому засіданні не заперечувався (т. 6 а.с. 2-3).

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158 -163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову директора приватного підприємства «Химпром»- ОСОБА_1 до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому ст.ст. 185-187, 254 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Виноградова

судді С.М. Лапій.

ОСОБА_9

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27 листопада 2010 р.