Справа № 818/2538/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 р. Справа №818/2538/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2538/15 за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про звільнення заставленого майна з під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі по тексту - позивач, ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (далі по тексту - відповідач, ВДВС Сумського МУЮ), третя особа - ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3В.), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: зняти арешт з іпотечного майна, що належить ОСОБА_3, а саме: Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, який було накладено 16.01.2012 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №31457015 ВДВС Сумського МУЮ, а також 04.06.2013 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №37133231 ВДВС Сумського МУЮ.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що майно, на яке накладено арешт, було передано в заставу ПАТ "УкрСиббанк", у звязку з чим позивач не може скористатися своїм правом заставодержателя та отримати задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором за рахунок заставленого майна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не з'явилась.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 11.10.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (у звязку зі зміною найменування юридичної особи згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізичною особою - резидентом України - ОСОБА_3, було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.17-26). На виконання умов Кредитного договору банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті 38 600,00 шв. фр., що дорівнює еквіваленту в національній валюті 153 625,76 грн. на дату укладання договору.

Згідно розділу 2 Кредитного договору та відповідно до Договору іпотеки № 5348 від 10.11.2006 (а.с.27-31), укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі, Позичальник передав в іпотеку, а Банк прийняв наступне нерухоме майно, а саме:

- Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, та є власністю Іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 11.10.2006 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 2894, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 11.10.2006 за № 1632705. Предмет іпотеки зареєстрований в КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 27.10.2006 в книзі №23, номер запису 589, занесено до електронного Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 8070676, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12240891 від 23.10.2006 (а.с.39-42).

ОСОБА_3 03.07.2015 звернувся до ПАТ "УкрСиббанк" з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєктів нерухомого майна станом на 14.04.2015, з якої вбачається, що 04.06.2013 постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ ВП №37133231 накладено арешт на іпотечне майно ПАТ «УкрСиббанк», а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, та є власністю, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.11-15).

Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців щодо субєкта стало відомо також, що 16.01.2012 постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ ВП №31457015 також накладено арешт на іпотечне майно ПАТ «УкрСиббанк», а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, та є власністю, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.39-42).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Позивач не є стороною зазначених виконавчих проваджень, тому правомірно звернувся з позовом до адміністративного суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України Про державну виконавчу службу примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до статті 32 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, а також якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Тобто, положення вказаної статті визначають порядок та допустимість звернення стягнення на заставлене майно боржника в порядку примусового виконання для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями лише у конкретно визначених випадках, та в свою чергу не забороняє здійснювати опис та накладати арешт на майно, що перебуває в заставі, в тому числі для забезпечення задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому, даному зверненню повинно передувати такі обставини, зокрема: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

В даному ж випадку, право на заставлене майно, щодо якого проведено виконавчі дії накладенню арешту, у позивача ПАТ УкрСиббанк виникло на підставі кредитного договору від 11.10.2006, тобто до внесення запису до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна про арешт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

При цьому суд вважає необхідним відмітити, що відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, державним виконавцем накладено арешт та внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на спірне майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та перебувають в іпотеці ПАТ УкрСиббанк.

Згідно ст.1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст. 572 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України Про іпотеку в разі порушення боржником забезпеченого заставою (іпотекою) зобов'язання, кредитор (заставодержатель/іпотекодержатель) має право переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого (переданого в іпотеку) майна.

Частиною 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України Про іпотеку, вищий пріоритет - це пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. 3 Закону України Про іпотеку).

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, дії відповідача щодо арешту (накладення обтяження) на майно ОСОБА_3, яке знаходиться в іпотеці ПАТ УкрСиббанк (зареєстрованої раніше всіх інших заборон) порушують права останнього як іпотекодержателя, який має вищий пріоритет на переважне задоволення своїх вимог до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить висновку, що накладенням арешту та внесенням записів до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, відповідачем було обмежено реалізацію права позивача, передбаченого ст. 33 Закону України Про іпотеку та ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, а тому, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про звільнення заставленого майна з під арешту задовольнити.

Зняти арешт з іпотечного майна, що належить ОСОБА_3, а саме: Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, який було накладено 16.01.2012 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №31457015 ВДВС Сумського МУЮ.

Зняти арешт з іпотечного майна, що належить ОСОБА_3, а саме: Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дзержинського, будинок 12, який було накладено 04.06.2013 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №37133231 ВДВС Сумського МУЮ.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 14.08.2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов