Справа № 2-а-4937/09/1070
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4937/09/1070 Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

"29" квітня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретаріО.Г. Хрімлі, Н.М. Літвіної, О.Ф. Ситникова, К.В. Черняк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу слідчого Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Богослова А.В. на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_6 до слідчого Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Богослова А.В. про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до слідчого Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Богослова А.В. про визнання протиправними дій в частині встановлення згідно зі ст. 97 КПК України повісткою обов'язку з'явитись до Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури для дачі пояснень, визнання протиправними дій щодо винесення постанови від 16 жовтня 2008 року про примусовий привід особи, визнання протиправними дій в частині здійснення примусового приводу 17 жовтня 2008 року на виконання постанови від 16 жовтня 2008 року про привід особи, скасування постанови від 16 жовтня 2008 року про примусовий привід та стягнення судових витрат.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив виключити з них пункт, що стосується скасування постанови слідчого Запорізької природоохоронної прокуратури Богослова А.В. від 16 жовтня 2008 року про примусовий привід.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2009 року адміністративний позов задоволений у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, слідчий Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Богослов А.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, осіб, які приймали участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, яким дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 жовтня 2008 року до ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя надійшла повістка від слідчого Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Богослова А.В. У повістці зазначалось, що на позивача покладається обов'язок з'явитись до Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури для дачі пояснень згідно зі ст. 97 КПК України, роз'яснювались наслідки невиконання цього обов'язку у вигляді можливості застосування приводу відповідно до ст. ст. 135, 136 КПК України.

Позивач на виклик повісткою до Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури не з'явився, тому 16 жовтня 2008 року відповідачем було винесено постанову про примусовий привід позивача на підставі ст. ст. 130, 135, 136 КПК України.

17 жовтня 2008 року слідчий міліції Заводського РВ ЗМУ ГУ МВС України у Запорізькій області та відповідач прибули в службовий кабінет позивача з метою здійснення його приводу до Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури.

Відповідач оголосив постанову про примусовий привід особи і запропонував позивачу добровільно її виконати, а після того, як позивач відмовився її виконати, спробував застосувати фізичну силу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Права особи є непорушними.

Право особи на свободу та особисту недоторканість гарантується ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною 11.09.1997 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про прокуратуру»посадові особи і громадяни зобов'язані з'являтись за викликом прокурора і давати пояснення з обставин, які з'ясовуються прокурорською перевіркою. В разі ухилення від прибуття посадова особа або громадянин за постановою прокурора можуть бути доставлені примусово органами міліції.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що право викликати посадових осіб та громадян до правоохоронних органів для дачі пояснень має тільки прокурор та в разі ухилення від прибуття посадова особа або громадянин за постановою прокурора можуть бути доставлені примусово.

Відповідач, викликавши позивача повісткою в порядку ст. 97 КПК України для дачі пояснень до прокуратури, вийшов за межі своїх повноважень, а його дії в частині виклику позивача для дачі пояснень та в частині винесення постанови про примусовий привід є неправомірними.

Крім того, постановою в.о. прокурора Запорізької природоохоронної прокуратури від 20 жовтня 2008 року скасовано постанову слідчого Запорізької природоохоронної прокуратури про примусовий привід від 16 жовтня 2008 року, оскільки порядок і прийняття рішень про примусовий привід громадян і посадових осіб за межами розслідування кримінальної справи передбачений ст. 8 ЗУ «Про прокуратуру».

Здійснення приводу осіб, викликаних органом дізнання, слідчим, прокурором або судом виконується органами внутрішніх справ на підставі ст.ст. 70, 135, 136 КПК України за мотивованою постановою слідчого, але виключно стосовно свідків та обвинувачених у кримінальних справах.

Статтею 3 Інструкції «Про порядок виконання постанов прокурорів, суддів, слідчих, органів дізнання і ухвал судів про привід підозрюваних, обвинувачених, підсудних, свідків і потерпілих», затвердженої Наказом МВС України за № 864 від 28.12.1995 року, привід виконується органом внутрішніх справ.

Судом першої обґрунтовано не прийнято до уваги посилання відповідача на те, що його присутність 17 жовтня 2008 року в кабінеті позивача разом з дільничним інспектором міліції Заводського РВ ЗМУ ГУ МВС України у Запорізькій області не пов'язана з виконанням приводу, оскільки це не підтверджено будь-яким доказом.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу -залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2009 року - без змін.

Повний текст ухвали буде виготовлений 30 квітня 2010 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді Н.М. Літвіна

О.Ф. Ситников