Справа № 810/3581/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 серпня 2015 року 810/3581/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Київського окружного адміністративного суду з позовом до старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі просять суд визнати бездіяльність старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3, яка полягала у навмисному невиконанні вказівки Бориспільського міськрайонного суду Київської області про отримання роздруківок телефонних дзвінків та неподанні своєчасно клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікації.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що дії на виконання вказівки Бориспільського міськрайонного суду Київської області вчинені відповідачем лише 07.08.2013 та 10.12.2013 шляхом погодження клопотань про надання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій.

Як вбачається із зазначених запитів, вони зроблені на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України в рамках досудового розслідування кримінального провадження за №00000063, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02.03.2013.

Тобто, позивачі оскаржують бездіяльність прокурора під час виконання ним нагляду за додержанням законів органами, що здійснюють досудове розслідування.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У силу частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Отже, однією із визначальних ознак публічно-правового спору є реалізація посадовою чи службовою особою владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року роз'яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена також і в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 12.03.2011 № 334/8/13-11 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2011 № 259/0/4-11.

13 квітня 2012 року прийнятий у новій редакції Кримінальний процесуальний кодекс України, статтею 1 якого встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів.

Частиною першою статті 24 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до частини першої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Таким чином, якщо позивачі не погоджуються із діями або бездіяльністю прокурора, які вчинені ним в порядку прокурорського нагляду за додержанням законів при проведенні досудового розслідування (дізнання та досудового слідства), вони не позбавлені права, у даному випадку, звернутись з відповідною заявою до суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з цим, імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача, яка повязана із досудовим розслідуванням, суд дійшов висновку, що даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд вважає за необхідне розяснити позивачам, що даний спір, виходячи із субєктного складу учасників процесу, може бути розглянутий в порядку кримінального судочинства, а даний позов предявлений до компетентного районного (міського) суду.

Аналогічна позиція наведена й у Рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011.

Керуючись положеннями пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір, статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3, про визнання бездіяльності протиправною, - відмовити.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. відповідно до квитанції від 13.08.2015 №02156.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї документами та матеріалами надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.