Справа № 127/18786/15-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/590/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2015 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Овсюка Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до громадянина Узбекистану ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України.

Позов мотивовано тим, що в ході проведення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, співробітниками 1-го міського відділу в м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області у взаємодії з прикордонним оперативно-розшуковим відділенням відділу прикордонної служби «Вінниця» Могилів-Подільського прикордонного загону ДПС України, виявлено іноземця який назвався громадянином країни Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ургут Тумані Узбекистану. Подальшою перевіркою правомірності перебування на території України та згідно з інформацією, наданою ОСОБА_2 у поясненні від 05.08.2015 року, та іншими відомостями, а саме - відмітки «В'їзд», проставленої в паспортному документі громадянин ОСОБА_2 останнього разу прибув до України 11.05.2014 року через пункт пропуску «Козача Лопань». При перетині державного кордону України Відповідач зазначив як приватну мету приїзду. Натомість після прибуття в Україну гр. ОСОБА_2 став займатися підприємницькою діяльністю без оформлення відповідних документів, реалізуючи на ринку «Урожай» м. Вінниці сухофрукти, чим змінив статус свого перебування. За порушення встановлених правил перебування громадянин Узбекистану ОСОБА_2 26.12.2014 року 1-м міським відділом у м.Вінниці УДМС України у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Відповідно до винесеної постанови ним добровільно сплачено на користь держави штраф у розмірі 510 гривень. З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року заступником начальника Управління ДМС України у Вінницькій області Кушніром В.М. 12.03.2015 року затверджено рішення про примусове повернення в країну походження із забороною подальшого в'їзду на територію України на термін 3 (три) роки Відповідача, громадянина Узбекистану ОСОБА_2. Вказаним рішенням Відповідача було зобов'язано покинути територію України не пізніше 10.04.2015 року, однак Узбекистану ОСОБА_2 у визначений термін добровільно не виїхав за межі території України, саме рішення про примусове повернення в країну походження Відповідач у Суді не оскаржив, продовжує злісно порушувати законодавство України. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд його задовольнити.

Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Узбекистану, уродженцем Ургут Тумані Узбекистану, що підтверджується копією паспорта виданого 06.01.2012 року з відповідним його перекладом на російську мову. Паспорт дійсний до 10.12.2017 року.

За порушення встановлених правил перебування громадянин Узбекистану ОСОБА_2 26.12.2014 року 1-м міським відділом у м.Вінниці УДМС України у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на відповідача накладено штраф в розмірі 510 гривень.

Відповідач вказану постанову не оскаржував та в добровільному порядку сплатив штраф в розмірі 510,00 грн., що підтверджується квитанцією від 26.12.2014 року.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення; у рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України; зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення; іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Заступником начальника Управління ДМС України у Вінницькій області Кушніром В.М. 12.03.2015 року затверджено рішення про примусове повернення в країну походження із забороною подальшого в'їзду на територію України на термін 3 (три) роки Відповідача, громадянина Узбекистану ОСОБА_2. Вказаним рішенням Відповідача було зобов'язано покинути територію України не пізніше 10.04.2015 року, однак громадянин Узбекистану ОСОБА_2 у визначений термін добровільно не виїхав за межі території України.

Відповідно до п. 5.1 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання затвердженого наказом МВС України від 15 липня 2013 року № 681, продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання здійснюється відповідно до пункту 10 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, на підставі заяви про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та документів, зазначених у пункті 3.3 розділу ІІІ цього Тимчасового порядку.

Відповідно до п.10 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251, посвідка на тимчасове проживання видається строком до одного року з можливістю його продовження щоразу на один рік на підставі заяви іноземця чи особи без громадянства та документів, зазначених у підпункті 4 пункту 6 цього Порядку, які подаються до територіального органу або підрозділу ДМС не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії посвідки. Відповідно до пп. 4 п. 6 Порядку разом із заявою для оформлення посвідки на тимчасове проживання подаються зокрема і клопотання (подання) приймаючої сторони щодо оформлення іноземцеві та особі без громадянства посвідки на тимчасове проживання і документи, зазначені у частинах четвертій - п'ятнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до категорії іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на тимчасове проживання, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

За наведеного вбачається, що відповідач не скористався своїм правом наданим законодавством України на продовження строку перебування на території України, внаслідок чого порушив встановлений порядок правил перебування іноземців в Україні. Свою вину у вчиненні правопорушень відповідач визнав як під час притягнення до адміністративної відповідальності, так і в судовому засіданні. Крім того відповідно до письмових пояснень відповідача наданих УДМС України у Вінницькій області від 05.08.2015 року останній зазначив, що рішення про примусове залишення території України не оскаржував та не виконав у зв'язку із обставинами, які склались.

Відповідно до ст. ст. 9, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави; рішення суду про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Відповідач із заявою на продовження строку перебування на території України не звертався, значно перевищив встановлений термін перебування в Україні, без поважних причин у встановлений термін рішення про примусове повернення в країну походження не виконав, від виконання рішення ухиляється, законних джерел доходу, власного житла на території України не має, дозвіл на працевлаштування, приймаюча сторона в Україні - відсутні, ніхто з його близьких родичів не є громадянином України, з громадянкою України в шлюбі не перебуває, проживає на території України без засобів на належне існування, достатнього фінансового забезпечення для покриття витрати, пов'язаних з подальшим перебуванням в Україні, - немає (відсутні).

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для примусового видворення в країну походження громадянина Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України, іноземці можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Згідно ст. 183-5 КАС України, позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; адміністративні справи, передбачені частиною першою цієї статті, розглядаються судом за обов'язкової участі сторін.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, ст. ст. 18, 50, 70, 71, 162, 1835 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ургут Тумані Узбекистану, у країну походження.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: