Справа № 2а-121/2010
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2010-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-121
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2010 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.

секретаря Равлюк М.І.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату державної пенсії у розмірі не меншому від 6 мінімальних пенсій за віком (державна пенсія), та у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія) з 22.05.2008 року, як інваліду ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС .

Позовну заяву мотивувала тим, що вона являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії відповідно до довідки МСЕК її визнано інвалідом ІІІ групи, а ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач не виплачує їй в повному обсязі державної та додаткової пенсії, як це передбачено статтями 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і становить для інвалідів ІІІ групи у розмірі не меншому від 6 мінімальних пенсій за віком (державна пенсія), та у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія). Просила стягнути з відповідача недоплачені суми з 22.05.2008 року. Зобовязати управління ПФУ в Снятинському районі проводити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії з 22.05.2008 року, від сплати судових витрат звільнити на підставі п.18 ст. 4 декрету КМУ від 21.01.1993 року «Про держмито».

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим шести

-2-

мінімальних пенсій за віком. При цьому, базові величини для вирахування підвищень визначено Постановами КМУ № 1 від 03.01.2002 року, №894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року на виконання ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеними постановами конкретно визначено розмір та порядок виплат пенсій та доплат громадянам даної категорії. Дані постанови чинні та у встановленому порядку не скасовані.

З 01.01.2008 року згідно Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України змінено мінімальний розмір пенсії для інвалідів ЧАЕС та розмір додаткових пенсій, які розраховані від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте, вище зазначені зміни Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними. Дане питання врегульоване постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, а з 01.07.2008 року постановою КМУ № 654 від 16.07.2008 року.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем порушено встановлений ст. 99 КАС України річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивач пропустив річний строк на звернення до суду просить у позові відмовити.

Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії А № 127978 від 13.04.2007 року (а.с.8).

Висновком медико-соціальної експертної комісії № 226090 від 14.03.2007 року позивачка визнана інвалідом ІІІ групи в наслідок захворювання повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с. 19).

Позивачка зверталася до Управління Пенсійного Фонду України Снятинського району про проведення їй перерахунку пенсії відповідно до Закону України Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку з чим 31.08.2009 року отримала відповідь про відмову в проведенні такого перерахунку (а.с.4).

Відповідач посилався на те, що при проведенні розрахунків пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи - застосовувалися положення Постанов Кабінету Міністрів України.

Тобто, відповідно до п. Б Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету пенсії призначені відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи обчислювалися із розрахункової величини 19 грн. 91 коп.

Постановою КМУ № 894 від 13.07.2004 року Про підвищення розмірів пенсії, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії призначені відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було збільшено на 12 % з 01.09.2004 року.

Згідно Постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 01.01.2006 року збільшення розмірів пенсії зокрема для інвалідів учасників ліквідації аварії у 1986 року передбачено у 3,5 рази; розмір пенсії громадян, які подають

-3-

заяву щодо її призначення відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначалися з урахуванням цієї постанови.

Однак суд не може погодитися з правильністю нарахування пенсії для інвалідів, щодо який встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка відповідно до ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесена до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Зі змісту ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слідує, що розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи особам віднесеним до І категорії, які є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Статтею 53 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком.

Що ж до відсутності визначення у законі поняття та базової величини мінімальної пенсії за віком для проведення підвищення, то суд враховує ту обставину, що згідно ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування законодавець дає визначення розміру мінімальної пенсії за віком, яка підлягає до застосування в порядку ст. 9 КАС України за аналогією.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір державної пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника в наслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, і перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний рік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсії вони виконували вимоги Постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

-4-

Безпідставними є і посилання представника відповідача на обмеження позовних вимог ОСОБА_1 річним строком, оскільки ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, особи встановлюються річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Однак стаття 87 ч.2 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що суми пенсій не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу ІІ, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, п.3 розділу ІІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів(справа щодо предмета та змісту закону Про державний бюджет України зміни внесені п.15 п.28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були визнані неконституційними та втратили чинність з для ухвалення рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на проведення перерахунку та виплату пенсій відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 22.05.2008 року по 17.02.2010 року.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на пенсійне забезпечення.

В силу ч.1 ст. 107 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення

(перерахунку) та виплати пенсії, передбачених цим Законом а також за невиконання або неналежне виконання ними обовязків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно з законом. Таким чином для покладення на органи Пенсійного фонду України обовязку із нарахування та виплати недоплачених сум пенсії, необхідно встановити факт протиправності дій вказаних органів по невиплаті пенсії чи гарантованих Законом надбавок до пенсії.

Враховуючи, те що Управлінням Пенсійного фонду України в Снятинському районі не виплачено у встановленому Законом порядку ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії, суд вбачає підстави для визнання дій відповідача протиправними.

Виходячи з вимог ст. 11 КАС України, з метою забезпечення повного захисту порушеного права, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоотриманої державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50. ч.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 22.05.2008 року по 17.02.2010 року виходячи з мінімального розміру пенсії за віком згідно ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви, відповідач також звільнений від сплати державного мита, на підставі декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, у відповідності до ст. 49 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

-5-

В решті позову відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 53, 54, 67, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування, ст. 87 ч.2 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 58 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, п.18 ст. 4 ДКМУ Про державне мито, ст.ст. 2, 6, 11, 49, 98, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) в період з 22.05.2008 року по 17.02.2010 року, як інваліду ІІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з мінімального розміру пенсії за віком згідно ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкову державне пенсійне страхування.

Понесені судом витрати повязані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі

заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк постанова суду набирає законної сили після закінченні цього строку.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складення в повному обсязі . Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження .

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду: М.М.Калиновський