Справа № 2а-3319/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 р. Справа № 134/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.

при секретарі судового засідання Наконечній М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Головного управління Держкомзему у Львівській області та Державного комітету України із земельних ресурсів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України із земельних ресурсів, Головного управління Держкомзему у Львівській області, Управління Держкомзему у м. Львові про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного комітету України із земельних ресурсів, Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, Управління земельних ресурсів у м. Львові, за участю Держкомзему у м. Львові, за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог голови Державного комітету України із земельних ресурсів, начальника Управління земельних ресурсів у м. Львові, в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, просить вважати зміненим наказ начальника управління земельних ресурсів у м. Львові від 23.06.2008 року № 25-к щодо звільнення його з посади головного спеціаліста юридичного сектору управління земельних ресурсів у м. Львові: в частині дати звільнення позивача з 23.06.2008 року на 25.06.2008 року та в частині підстави звільнення з ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) на п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України (у звязку з переведенням працівника за його згодою на інше підприємство, установу, організацію або перехід на виборну посаду), визнати протиправним та скасувати наказ голови Державного комітету України із земельних ресурсів № 208 від 17.03.2010 року в частині звільнення позивача з посади заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області з 17.03.2010року відповідно до ст. 7 КЗпП України та п.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області № 45-к від 05.05.2010 року в частині звільнення позивача з вищезазначеної посади з 5 травня 2010 року та поновити його на посаді заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, стягнути середній заробітку за час вимушеного прогулу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на державну службу він був

___________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. суддя Мричко Н.І. ряд. ст. зв. № 12.3 суддя-доповідач ОСОБА_2 справа № 2-а-3319/10/1370 справа № 134/11/9104.doc

прийнятий за результатами успішного проходження стажування на посаді заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, а тому законних підстав для його звільнення з цієї посади, як такого, що призначений на посаду з порушенням умов реалізації права на державну службу, не було.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління земельних ресурсів у м. Львові від 23.06.2008 р. № 25-к щодо звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста юридичного сектору управління земельних ресурсів у м. Львові в частині дати звільнення та підстави звільнення.

Зобов'язано Управління Держкомзему у м. Львові внести зміни у наказ № 25-к від 23.06.2008 року в частині дати звільнення з 23.06.2008 року на 25.06.2008 року та підстави звільнення зі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) на п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, установу, організацію).

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державного комітету України із земельних ресурсів від 17.03.2010 року № 208-кт.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області від 05.05.2010 року № 45-к.

Зобов'язано Головне управління Держкомзему у Львівській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області з 06.05.2010 року.

Зобов'язано Головне управління Держкомзему у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.05.2010 року по 05.11.2010 року.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у позивача не було бажання звільнятися з роботи за власним бажанням і відповідну заяву він написав у звязку з тим, що був введений в оману кадровим органом установи. Судом взято до уваги відгук про стажування ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління земельних ресурсів у Львівській області від 23.06.2008 року; подання виконуючого обов'язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області ОСОБА_3 № 01-16/6-1940 від 23.06.2008 року на ім'я голови державного комітету України із земельних ресурсів про призначення позивача на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області та наказ голови Державного комітету України з земельних ресурсів від 25.06.2008 року № 77-КТ про призначення позивача з 25.06.2008 року на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області. ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області з дотриманням умов реалізації громадянами права на державну службу, а відповідач без достатніх на те правових підстав звільнив позивача із займаної посади.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, Головне управління Держкомзему у Львівській області та Державний комітет України із земельних ресурсів подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позовних вимог.

Апелянт Головне управління Держкомзему у Львівській області зазначає, що незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції полягає у неповному зясуванні обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції при зобов'язанні Головного управління Держкомзему у Львівській області нарахувати та виплатити середньомісячний заробітку на користь позивача не встановлено конкретний розмір самого розміру середньомісячного заробітку. Судом не з'ясовано, які ж саме норми могло порушити Управління земельних ресурсів у м. Львові при винесенні наказу начальника Управління земельних ресурсів у м. Львові від 23.06.2008 року № 25-к про звільнення позивача з займаної посади за власним бажанням 23.06.2008 року. Крім того, судом безпідставно змінено дату звільнення позивача з посади головного спеціаліста юридичного сектору на 25.06.2008 року та відмовлено в задоволенні клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4 працівника відділу кадрів Управління земельних ресурсів у м. Львові.

Апелянт звертає увагу на те, що наказ Голови Державного комітету України земельних ресурсів від 17.03.2010 року № 208-кт був виданий на усунення порушень вимог ст.ст. 1, 4 Закону України «Про державну службу», зокрема, порядку призначення позивача на державну службу.

Державний комітет України із земельних ресурсів вказує, що бажання працівника звільнитися за власним бажанням свідчить про добровільне волевиявлення, тобто воно повинно бути усвідомленим, а не результатом дії зі сторони власника або уповноваженого ним органу. У такому випадку суд безпідставно взяв до уваги твердження позивача про те, що він написав дану заяву внаслідок введення його в оману. Відповідно до пункту 12 судової практики в справах про трудові спори, яка затверджена Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору. Позивачем не було надано належних доказів про те, що його було введено в оману кадровим органом установи і зазначена обставина залишилася судом повністю не дослідженою.

Апелянт зазначає також, що згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну службу» прийняття на державну службу на посади третьої-сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше не встановлено законами України. ОСОБА_1 не проходив конкурсного відбору при призначенні його на посаду заступника начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області. Підставою для видачі наказу про звільнення була власноручно написана заява ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням, і тому у даному випадку, відповідно до законодавства, позивача не могли звільнити за п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, проходячи державну службу на посаді головного спеціаліста Управління земельних ресурсів у м. Львові згідно плану стажування, затвердженого першим заступником начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, з 22.05.2008 року по 22.06.2008 року успішно пройшов стажування на посаді заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області. Звіт про результати стажування та відгук про результати стажування затверджені заступником начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області 23.06.2008 року. Позивач був призначений на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області з дотриманням умов реалізації громадянами права на державну службу, а відповідач без достатніх на те правових підстав звільнив його із займаної посади.

Такі висновки суду першої інстанції, на думу колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що згідно наказу начальника Управління земельних ресурсів у м. Львові від 06.06.2008 року № 21-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста юридичного сектору, як такого, що пройшов за конкурсом, із присвоєнням 12 рангу державного службовця в межах 6 категорії посад.

Наказом в.о. начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області від 21.05.2008 року № 23-к позивача зараховано для проходження стажування на посаді заступника начальника головного управління на період з 22 травня по 22 червня 2008 року включно. 20 червня 2008 року позивач звернувся до начальника міського Управління земельних ресурсів у м. Львові із заявою, в якій просив звільнити його з 23.06.2008 року за власним бажанням.

25 червня 2008 року наказом Голови Державного комітету України із земельних ресурсів (Держкомзем) № 77-кт за результатами успішного стажування на посаді заступника начальника Головного управління ОСОБА_1 призначено з 25 червня 2008 року на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, з присвоєнням 11 рангу державного службовця, як такого, що пройшов стажування на цій посаді.

18 вересня 2008 року наказом голови Державного комітету України із земельних ресурсів № 722-кт на виконання постанови КМУ від 13 лютого 2008 року № 48 «Про реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України», наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 квітня 2008 року № 15 «Про реорганізацію територіальних органів земельних ресурсів», ОСОБА_1 з 18 вересня 2008 року переведено з посади заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області на посаду заступника начальника Головного Управління Держкомзему у Львівській області з присвоєним 11 рангом державного службовця.

10 березня 2010 року начальник Головного управління Держомзему у Львівській області звернувся до Голови Державного комітету України із земельних ресурсів із службовою запискою (вих. № 01-16/10-967), в якій повідомляв про те, що згідно запису № 19 у трудовій книжці ОСОБА_1 23.06.2008 року наказом управління земельних ресурсів у м. Львові від 23.06.2008 року № 25-к звільнено з посади головного спеціаліста юридичного сектору управління земельних ресурсів у м. Львові за власним бажанням. Вважає, що наказ Держкомзему від 25.06.2008 року № 77-кт прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, а позивача призначено на посаду з порушенням умов реалізації права на державну службу, визначених Законом України «Про державну службу», без конкурсного відбору.

Згідно з наказом голови Державного комітету України із земельних ресурсів від 17.03.2010 року № 208-кт ОСОБА_1, заступника начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області, звільнено із займаної посади 17 березня 2010 року відповідно до статті 7 Кодексу законів про працю України та пункту 1 статті 30 Закону України «Про державну службу». Пунктом другим цього наказу, визнано таким, що втратив чинність наказ Держкомзему від 25.06.2008 року № 77-кт «Про призначення ОСОБА_1В.».

Наказом начальника Головного управління Держкомзему у Львівській області від 05.05.2010 року № 45-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Головного Управління Держкомзему у Львівській області з 17 березня 2010 року відповідно до статті 7 Кодексу законів про працю України та пункту 1 статті 30 Закону України «Про державну службу». Визнано таким, що втратив чинність наказ Держкомзему від 25.06.2008 року № 77-кт «Про призначення ОСОБА_1В.». Пунктом третім зазначено, що вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з 5 травня 2010 року.

Згідно запису з трудової книжки позивача № 19 від 23.06.2008 року його звільнено з займаної посади за власним бажанням (наказ № 25-к від 23.06.2008 року). Згідно запису № 20 від 25.06.2008 року, позивач призначений на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області (наказ Держкомзему № 77-кт від 25.06.2008 року).

Підставою для винесення наказу начальника управління земельних ресурсів у м. Львові № 25-к від 23.06.2008 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста юридичного сектору та внесення відповідного запису у трудову книжку була заява позивача від 20.06.2008 року про звільнення за власним бажанням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача не було бажання звільнятися з роботи за власним бажанням і відповідну заяву він написав у звязку з тим, що був введений в оману кадровим органом установи. Дані обставини стверджуються тим, що ОСОБА_1 з 22.05.2008 року по 22.06.2008 року успішно пройшов стажування на посаді заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області і був призначений на вищезазначену посаду. За таких обставин суд прийшов до вірного висновку про те, що відповідач не вправі був звільняти позивача з роботи за власним бажанням з 23.06.3008 року, а тому вимоги позивача в частині зміни наказу начальника управління земельних ресурсів у м. Львові від 23.06.2008 року №25-к в частині дати та підстави звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста юридичного сектору управління земельних ресурсів у м. Львові підлягають задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 р. № 169 затверджений Порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців. Згідно з п.5 Порядку переведення на рівнозначну або нижчу посаду в одному державному органі, а також просування по службі державних службовців, які зараховані до кадрового резерву чи успішно пройшли стажування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, може здійснюватися без конкурсного відбору.

Пунктом 1 Положення про порядок стажування у державних органах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 грудня 1994 р. № 804 з метою набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня і ділових якостей працівників, які претендують на посаду державного службовця, може проводитися їх стажування у відповідному державному органі терміном до двох місяців. Стажування можуть проходити як особи, що вперше претендують на посаду державного службовця, так і державні службовці, які бажають зайняти більш високу посаду. Як випливає з п.8 даного Положення, державний службовець після успішного закінчення стажування може бути переведений на посаду за рішенням керівника відповідного державного органу без конкурсного відбору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача правомірно було призначено на посаду заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області. Проходячи державну службу на посаді головного спеціаліста Управління земельних ресурсів у м. Львові згідно плану стажування, затвердженого першим заступником начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області, позивач в період з 22.05.2008 року по 22.06.2008 року успішно пройшов стажування на посаді заступника начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області. Звіт про результати стажування та відгук про результати стажування затверджені заступником начальника Головного управління земельних ресурсів у Львівській області 23.06.2008 року.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що стягуючи на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу судом першої інстанції не було визначено конкретну суму, яка підлягає виплаті та не наведено відповідного розрахунку.

Відтак, на переконання колегії суддів, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 06.05.2010 року по 05.11.2010 року, тобто на час прийняття постанови у справі судом першої інстанції, що становить: 130 робочих днів х 185,72 грн. середньоденного заробітку = 24143,6 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, п.2 ч.1 ст.201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Держкомзему у Львівській області та Державного комітету України із земельних ресурсів задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2010 року у справі № 2а-3319/10/1370 змінити.

Зобов'язати Головне управління Держокмзему у Льввській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.05.2010 року по 05.11.2010 року в розмірі 24 143 (двадцять чотири тисячі сто сорок три) грн. 60 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.03.2011 року.