Справа № 2а-194/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 13610/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В, ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_2, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та стягнення грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо призначення, нарахування і виплати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у неповному розмірі та щодо відмови у здійсненні донарахування і доплати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до розміру, встановленого Законом України «Про допомогу сімям з дітьми»; визнати протиправними дії відповідача щодо призначення, нарахування і виплати суми допомоги при народженні дитини у неповному розмірі та щодо відмови у здійсненні донарахування і доплати суми допомоги при народженні дитини, встановленого Законом України «Про допомогу сімям з дітьми»; визнати бездіяльність відповідача незаконною стосовно відновлення порушених ним її конституційних прав на отримання соціального забезпечення у повному розмірі; визнати, що їй через неправомірні дії та незаконну бездіяльність відповідача, було завдано шкоду в розмірі суми недоплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 7924 грн. 58коп; визнати, що їй через неправомірні дії та незаконну бездіяльність відповідача, було завдано шкоду в розмірі суми недоплати допомоги при народженні дитини в розмірі 1489 грн. 20 коп.; стягнути з відповідача на її користь недоплачену грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 4 січня 2008 року по 31 липня 2009 року в розмірі 7924 грн. 58 коп. як відшкодування шкоди; стягнути з відповідача на її користь недоплачену грошову допомогу при народженні дитини 1963 грн. 80 коп. як відшкодування шкоди; зобовязати відповідача надалі виплачувати допомогу по догляду за дитиною до 3-х років включно розміром встановленим Законом України «Про допомогу сімям з дітьми», але не менше прожиткового мінімуму.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що являється матірю малолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй допомога при народженні дитини повинна була бути призначена у сумі кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини, виплата здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта протягом 12 місяців у порядку, встановленому Кабміном України. Однак відповідачем вказану допопомогу їй виплачено не в поному обсязі.

Крім того зазначає, що відповідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй як матері малолітньої дитини, що здійснює догляд за дитиною, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй відповідачем у неповному розмірі з 4 січня 2008 року по 31 липня 2009 року. Оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено на вказаний рік дію ст.ст. 12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», що суперечить Рішенню Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року. Зазначеним Рішенням визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які зменшували розмір оспорюваної одноразової допомога при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті одноразової допомоги при народженні дитини у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, встановленого на день народження дитини. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради виплатити ОСОБА_2 недоплачену на дитину суму одноразової допомоги при народженні дитини відповідно до ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виходячи з різниці суми кратної 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, встановленого на день народження дитини, та виплаченої їй суми одноразової допомоги. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач у 2007 році мала право відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на отримання одноразової допомоги при народженні дитини у сумі кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які зменшували розмір оспорюваної одноразової допомога при народженні дитини.

Крім того суд першої інстанції вказує на те, що у 2008 році позивачу допомога нараховувалась та виплачувавалась відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в рахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року не було визнано неконституційним

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 та управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради оскаржили її, подавши апеляційні скарги.

ОСОБА_2 в апеляційні скарзі просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначає, що має право на виплату допомоги при народженні дитини у сумі кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини, виплата здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта протягом 12 місяців у порядку, встановленому Кабміном України. Крім того зазначає, що відповідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй як матері малолітньої дитини, що здійснює догляд за дитиною, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй відповідачем у неповному розмірі з 4 січня 2008 року по 31 липня 2009 року. Оскільки Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», які зменшували розмір оспорюваної одноразової допомога при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в апеляційні скарзі просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік одноразова допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 призначена та виплачена вірно. Крім того, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 являється матірю малолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.10.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що згідно з вимогами ст.ст. 13,14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення нею вказаного віку.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначено з 04.01.2008 року. Позивач за січень 2008 року отримала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 117,42 грн. та протягом лютого-грудня 2008 року та січня-березня 2009 року отримувала по 130,00 грн. щомісяця грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-6 затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 20908 року 526 грн., з 1 квітня 2008 року 538 грн., з 1 липня 2008 року 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункту 8 пункту 8 з розділу VІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50%, з 1 січня 2009 року 75%, з 1 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в рахунку на одну особу за попередні шість місяців.

З огляду на наведене, у 2008 році допомога нараховувалась та виплачувавалась відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в рахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Враховуючи, що Конституція України не встановлює пріоритету одних законів над іншими, зазначені норми Закону України «Про державний бюджет Україна на 2008 рік», які змінюють розмір допомоги, встановлений Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», є чиними, тому правомірним є застосування відповідачем в 2008-2009 роках році розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановленого законом про держбюджет на відповідний рік.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача виплатити їй недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 2008-2009 років.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупиненено на 2007 рік дії ст.ст. 12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачці ОСОБА_2 було призначено та виплачено одноразову грошову допомогу при народженні дитини в розмірі 8500 грн. з виплатою 3400 грн. одноразово, іншу частину протягом 12 місяців, тобто в розмірі, встановленому згідно з вимогами Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення ст. 56, п.7 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та одноразової грошової допомоги при народженні дитини. Дане рішення Конституційного України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, позивачу недоплачена одноразова грошова допомога при народженні дитини повинна бути перерахована та виплачена з врахуванням вимог ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, яка діяла на момент народження дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1) .

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Згідно Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 30.08.2000 року за № 1035/2000, Міністерство праці України є головним органом у системі органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення і соціального обслуговування населення та згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України є головним розпорядником бюджетних коштів. Згідно із Положенням про Міністерство праці та соціальної політики України відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах свої повноважень контроль за додержанням законодавства щодо надання пільг, та забезпечує через систему підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний захист шляхом своєчасного та адресного надання соціальної допомоги. Враховуючи вищенаведене, обов'язок щодо нарахування і виплату недоплаченої щомісячної державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку слід покласти на відповідача у справі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що саме на управління праці та соціального захисту населення покладено обовязок проводити виплату одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості проведення перерахування та виплати ОСОБА_2 одноразової допомоги при народженні дитини згідно ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача виплачувати допомогу по догляду за дитиною у відповідності з діючим законодавстом України слід відмовити за необгрунтованістю, оскільки КАС України передбачено відновлення лише порушеного права громадянина, а не того, яке може бути порушено в майбутньому.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутні достатні правові підстав для задоволення позовних вимог у цій частині з мотивів недоведеності позивачем факту заподіяння моральної шкоди, причинно-наслідкового звязку між неправомірними діями відповідача та завданою моральною шкодою, а також її розміру.

Доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2010 року у справі № 2а-194/10 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та стягнення грошової допомоги без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_1