Справа № 2а-708/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2011 р. Справа № 2a-708/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Городенківському районі

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 313,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2011 року Державна податкова інспекція в Городенківському районі (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповаідач) про стягнення заборгованості в сумі 313,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті несплати відповідачем податкового зобовязання згідно податкової декларації орендної плати за земельні ділянки за 2010 рік, а саме: за період з 30.09.2010 року по 30.01.2011 року, виникла заборгованість перед місцевим бюджетом по земельному податку, яка станом на 14.02.2011 року складає 313,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, позов просила задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, надіслані відповідачу документи повернулися до суду з відміткою Укрпошти «за зазначеною адресою не проживає». Згідно правил ч.4 ст.33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Заперечення або заяви про визнання позову від відповідача на адресу суду, не надходили.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, в звязку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 477447, ОСОБА_2 зареєстрований Городенківською районною державною адміністрацією 03.02.2003 року як фізична особа-підприємець та взятий на облік ДПІ в Городенківському районі як платник податків.

ОСОБА_2 є субєктом господарювання та згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 ст.16 Податкового кодексу України зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством. Станом на 14.02.2011 року відповідачем допущена заборгованість з орендної плати за землю, яка становить 313,80 грн.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування (чинного на момент виникнення податкового боргу) визначено види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування платник податків повинен сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлений законом термін. Земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з юридичних і фізичних осіб за користування земельними ділянками.

Відповідно до ст.2 Закону України Про плату за землю, (чинного на момент виникнення податкового боргу), використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Статтею 4 даного Закону передбачено, що розмір земельного податку не залежить від результатів господарської діяльності власників землі та землекористувачів. Ставки земельного податку, порядок обчислення і сплати земельного податку не можуть встановлюватись або змінюватись іншими законодавчими актами, крім цього Закону.

Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар (стаття 5 Закону).

Відповідно до ст.13 Закону України Про плату за землю від 03.07.1992 року №2535-Х-111 (чинного на момент виникнення податкового боргу) підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

В статті 14 даного Закону зазначено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, що не звільняє від обов'язку подання податкової декларації протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку, протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно із ст.17 Закону України Про плату за землю від 03.07.1992 року № 2535-Х-111 (чинного на момент виникнення податкового боргу) податкове зобовязання по земельному податку, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарними днем звітного (податкового) місяця.

Аналогічні норми містить і Податковий кодекс України, пунктом 287.3 статті 287 якого передбачено, що податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця

Згідно статті 290 Податкового кодексу України плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про плату за землю контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Як встановлено судом, відповідач є платником орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та ним допущено заборгованість по сплаті орендної плати за земельні ділянки, яку ним самостійно задекларовано, що підтверджується податковою декларацією орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за №3939 від 19.04.2010 року(а.с.10), відомостями із договору оренди землі за №3938 від 19.04.2010 року(а.с.11) та розрахунком суми заборгованості по ПП Кисилиця ОСОБА_3 складеного на підставі даних облікової картки платника податків станом на 14.02.2011 року на суму 313,80грн.

Відповідно до пп. 6.2.1 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетими та державними цільовими фондами» (чинного на момент виникнення податкового боргу) відповідачу вручено першу податкову вимогу, та другу податкову вимогу. Однак, відповідачем заборгованість не була сплачена.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету заборгованість у розмірі 313(триста тринадцять) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 08.04.2011 року.