Справа № 816/2225/15
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/2225/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - Спіріної Н.В., Чирви І.М,

представника відповідача - Паська Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 червня 2015 року №1/1494, №/1495.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень став Акт перевірки від 26 травня 2015 року №663/16-03-22-01/31847843, складений на підставі проведеної Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", код за по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 212 року по 31 грудня 2014 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року. За результатами перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними у Акті перевірки, оскільки податкові органи не наділені повноваженнями щодо встановлення вини особи. Зазначав, що правові взаємовідносини позивача з ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таїр-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" мали реальний характер, підтверджені документами бухгалтерського обліку. Зміст договорів, укладених з ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таїр-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" не суперечить актам цивільного законодавства України, фактичне виконання умов договорів підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, які досліджувалися перевіряючим під час проведення перевірки. Контрагенти позивача ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таїр-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" на момент укладення договорів та складання податкових накладних були включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та мали свідоцтва платника податку на додану вартість, які на момент виникнення спірних відносин не було анульовано.

Крім того, позивач зазначав, що перевіркою безпідставно і в супереч чинному законодавству було виключено зі складу витрат суми, що перевищують собівартість надання послуг над доходом від їх реалізації.

З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акту перевірки від 26 травня 2015 року №663/16-03-22-01/31847843, підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач у ході проведення перевірки.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У своїх письмових запереченнях відповідач зазначав, що при проведенні порівняльного аналізу статей бухгалтерського обліку, було виявлено, що при реалізації послуг по переробці давальницької сировини (шкур ВРХ) у напівфабрикат "вет-блу" у перевіряємому періоді ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" мав збитки від даного виду діяльності (без врахування адміністративних витрат та витрат на збут). Включення до складу витрат сум витрат, які призводять до отримання збиткового фінансового результату є неправомірним, оскільки зазначена діяльність не спрямована на отримання прибутку, внаслідок чого не відповідає визначенню терміну "господарська діяльність". ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" завищено показники рядку 05.1 СВ Декларацій "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за рахунок витрат підприємства, що формували собівартість реалізованих послуг у розмірі 1875270,00 грн.

Крім того, відповідач зауважував, що контрагентами позивача - ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таїр-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" надавалися податкові накладні без реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування. У зазначених підприємств відсутні необхідні умови для виконання умов поставки, про що свідчить відсутність технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) шляхових листів, товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, документів, підтверджуючих перебування осіб, відповідальних за здійснення господарської операції у місцях прийому-передачі товару, що унеможливлює процес дослідження транспортування товару та ставить під сумнів сам факт його поставки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" зареєстровано у якості юридичної особи 19 лютого 2002 року, ідентифікаційний код 31847843, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ №492469 /том І, а.с. 19/.

У період з 17 квітня 2015 року по 19 травня 2015 року Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", код за по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено Акт від 26 травня 2015 року №663/16-03-22-01/31847843 /том І, а.с. 31-108/, у якому, крім іншого, зафіксовано порушення:

- підпунктів 14.1.36., 14.1.231., 14.1.228., пункту 14.1. статті 14, підпункту 138.1.1. пункту 138.1., пунктів 138.2., 138.4., 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 Податкового Кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток всього у розмірі 552071,00 грн, у тому числі: 2-4 квартали 2012 року 305585,00 грн, 2013 рік - 209520,00 грн, 2014 рік - 36966,00 грн;

- пунктів 198.1., 198.2., 198.6. статті 198, пункту 201.10. пункту 201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 194116,84 грн, у тому числі за: квітень 2012 року у розмірі 5039,86 грн, травень 2012 року у розмірі 22414,86 грн, червень 2012 року у розмірі 1993,02 грн, серпень 2012 року у розмірі 339,58 грн, вересень 2012 року у розмірі 251,80 грн, жовтень 2012 року у розмірі 2729,47 грн, листопад 2012 року у розмірі 141796,72 грн, лютий 2013 року у розмірі 171,96 грн, березень 2013 року у розмірі 716,80 грн, квітень 2013 року у розмірі 1673,65 грн, червень 2013 року у розмірі 122,44 грн, листопад 2013 року у розмірі 360,00 грн, грудень 2013 року у розмірі 4833,33 грн, березень 2014 року у розмірі 10533,33 грн, липень 2014 року у розмірі 600,00 грн, жовтень 2014 року у розмірі 540,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на Акт перевірки відповідачем зменшено донараховану суму податку на прибуток за 2012 рік у розмірі 858,00 грн та зменшено донараховану суму податку на додану вартість у розмірі 816,75 грн, у тому числі за травень 2012 року на 233,42 грн, червень 2012 року на 583,33 грн /том І, а.с. 26-30/.

Відповідно висновків Акту перевірки, порушення податкового законодавства виникло у зв'язку із тим, що при проведенні порівняльного аналізу статей бухгалтерського обліку, було виявлено, що при реалізації послуг по переробці давальницької сировини (шкур ВРХ) в напівфабрикат "вет-блу" у перевіряємому періоді ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" мав збитки від даного виду діяльності (без врахування адміністративних витрат та витрат на збут).

За даними бухгалтерського обліку, при перевірці головної книги за 2-4 квартали 2012 року, 2013 та 2014 роки, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 703 "дохід від реалізації робіт і послуг", 903 "собівартість реалізованих робіт і послуг", 23 "виробництво", 79 "фінансові результати", первинних документів, встановлено, що реалізація послуг по переробці шкір ВРХ у напівфабрикат "вет-блу" за давальницькими умовами, відбувається нижче виробничої собівартості.

Таким чином, на думку контролюючого органу, ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" завищено показники рядку 05.1 СВ Декларацій "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за рахунок витрат підприємства, що формували собівартість реалізованих послуг у розмірі 1875270,00 грн /том І, а.с. 36-39/.

Крім того, перевіркою встановлено взаємовідносини з ПП "Рідний ліс" по поставці піддону дерев'яного. ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" віднесено до складу витрат на рахунок 204 "тара та тарні матеріали" за перевіряємий період всього 39635,45 грн. Згідно бази "Податковий блок": звіт про фінансові результати та додаток АМ підприємство не подавало, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо.

Згідно наявних на момент перевірки видаткових накладних встановлено, що на видаткових накладних не зазначено прізвище, посаду та довіреність отримувача, відсутні печатки.

До перевірки не надано договір купівлі-продажу, ТТН та сертифікати якості продукції, акти приймання-передачі тмц, що унеможливлює встановити походження товарів.

У ході проведення перевірки з'ясовано, що операції з придбання матеріалів, товарів у ПП "Рідний ліс" не мали реального характеру. Неможливо встановити чи здійснювалось транспортування товарів від покупця до продавця в зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, також відсутні сертифікати на придбаний товар, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /том І, а.с. 39-40, 71-72/.

Також, перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Фаворит Індастрі" по поставці соди кальцінованої марки Б. Згідно додатку АМ за 2013 рік балансова вартість основних фондів 9488,00 грн, працюючих 5 осіб (згідно звіту 1ДФ за 2 квартал 2014 року).

Для перевірки не надано Договір №1544 від 06 грудня 2013 року та сертифікати якості продукції.

У ході проведення перевірки контролюючим органом з'ясовано, що неможливо встановити чи здійснювалось транспортування товарів від покупця до продавця в зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, також відсутні сертифікати на придбаний товар, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /том І, а.с. 41-42, 72-73/.

Крім того, перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Азов-Дон" по поставці плити РХТД, шлангу, насосу, шинокомплекту, хрестовини карданна ДВ. Згідно поданого балансу за 2013 рік залишкова вартість основних фондів 22,6 тис. грн, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо.

Для перевірки не надано договір купівлі-продажу, ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів. Неможливо встановити чи здійснювалось транспортування товарів від покупця до продавця в зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, також відсутні сертифікати на придбаний товар, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /том І, а.с. 42-44, 74/.

У Акті перевірки також встановлено взаємовідносини з ТОВ "Ватикан-Вікторі" по поставці крану кулькового звареного розбірного. Звіт про фінансові результати не подано, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо. На наданих видаткових накладних відсутній підпис та печатка отримувача. Для перевірки не надано договір купівлі-продажу, ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів. Неможливо встановити чи здійснювалось транспортування товарів від покупця до продавця у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, також відсутні сертифікати на придбаний товар, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /том і, а.с. 44-45, 74/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Імпекс Сталь" по поставці матеріалів (кругу). Звіт про фінансові результати не подано, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо. У наданих документах не зазначено посада та прізвище представника від постачальника, відсутня печатка отримувача.

Для перевірки не надано договір купівлі-продажу, ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 45-46, 74-75/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Універсал Союз" по поставці матеріалів (кисень). Звіт про фінансові результати не подано, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо. У наданих до перевірки видаткових накладних не зазначено прізвищ та посад як того хто видав так і отримувача, також відсутня печатка отримувача. Для перевірки не надано договір купівлі-продажу, ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 46-48, 75/.

Контролюючим органом також встановлено взаємовідносини з ПП "Таїр-1" по придбанню МШП. Згідно додатку АМ за півріччя 2012 балансова вартість основних засобів 103991 грн., кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо.

На наданих видаткових накладних відсутня печатка покупця. Для перевірки не надано ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 48-49, 75-76/.

Крім того, у акті перевірки встановлено взаємовідносини з ТОВ "НПК Вогнемаш" по придбання кисню. Згідно фінансового звіту за 2012 рік основні засоби відсутні, додаток АМ не подавали, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а так як підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо. У наданих до перевірки видаткових накладних не зазначено прізвищ та посад як того хто видав так і отримувача, також відсутня печатка отримувача. Для перевірки не надано ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 49-50, 76/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "НВП Електроцентр" по придбанню електротоварів. Згідно додатку АМ за 2012 рік Балансова вартість ОЗ 4933,00 грн, працюючих 13 осіб (згідно фін звіту за 2012 рік). На наданих до перевірки видаткових накладних не зазначено прізвище та посада отримувача, відсутня печатка отримувача. Для перевірки не ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 50-51, 76/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Фірма Техномир" по придбанню товарів (рідина гальмівна, маслянка). Залишкова вартість ОЗ згідно балансу за 2013 рік 9511 тис. грн, середньооблікова кількість працюючих 37 осіб згідно балансу за 2013 рік, кількість працюючих встановити неможливо, так як звіт 1 ДФ не подано, а оскільки підприємство не знаходиться за податковою адресою, провести звірку неможливо. Видаткові накладні підписані без зазначення прізвища та посади представника від постачальника та отримувача. Відсутня печатка отримувача. Для перевірки не ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливує встановити походження товарів /том І, а.с. 51-53, 77/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "НВО Укрпромсервіс" по придбанню товарів (шнур губчастий). У наданих видаткових накладних у графі від постачальника: посада та підпис не зазначені. Для перевірки не надано ТТН та сертифікати якості продукції, що унеможливлює встановити походження товарів /том І, а.с. 53-54, 77/.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ПП "Інтер-Альфа" по придбанню напівфабрикату вет-блу із шкіри ВРХ. У видаткових накладних прізвище постачальника не зазначено, підпис не можливо ідентифікувати. До перевірки надано факсокопію договору №29/11 від 29 листопада 2012 року. До перевірки не надано ветеринарних свідоцтв, сертифікатів, товарно-транспортних накладних та інших документів згідно яких можливо було б підтвердити походження шкірсировини, яка була перероблена ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" як давальницька сировина та у подальшому придбана як товар. Також, контролюючим органом зазначено про відсутність актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей /том І, а.с. 55-56, 78/.

Окрім цього, у Акті перевірки зафіксовано взаємовідносини з ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" по придбанню послуг з укладки бетону. Первинні документи до перевірки не надано, оскільки постачання товару не відбулось, до витрат не віднесено. Суму ПДВ по податкових накладних віднесено до податкового кредиту до декларації з ПДВ та відображено в додатку 5 у відповідному періоді.

На думку контролюючого органу, оскільки у ланцюгу постачання вищезазначеного підприємства є підприємства, що знаходяться у різних регіонах, ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" не мало на меті здійснювати послуги з укладки бетону ТОВ "Кременчуцький шкір завод" /том І, а.с. 73-74/.

На підставі Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 09 червня 2015 року №/1494, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 689016,00 грн, у тому числі 551213,00 грн за основним платежем, 137803,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /том І, а.с. 20/ та №/1495, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 235325,26 грн, у тому числі 188260,21 грн за основним платежем, 47065,05 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /том І, а.с. 21/.

Позивач не погодився із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 09 червня 2015 року №1/1494, №/1495, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Щодо включення позивачем до складу витрат сум витрат, які призводять до отримання збиткового фінансового результату, суд зазначає наступне.

При проведенні порівняльного аналізу статей бухгалтерського обліку Кременчуцькою ОДПІ було виявлено, що при реалізації послуг по переробці давальницької сировини (шкур ВРХ) у напівфабрикат "вет-блу" у періоді, що перевірявся, ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" мав збитки від даного виду діяльності (без врахування адміністративних витрат та витрат на збут).

По рах.703 "дохід від реалізації робіт і послуг" ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" відображає дохід, отриманий від реалізації послуг по переробці сировини (шкір ВРХ) на давальницьких умовах /том І, а.с.122/. Вартість шкірсировини ВРХ (макросолена), прийнятої від замовників (давальців) для переробки у готовий товар - хромовий напівфабрикат "вет блу" у бухгалтерському обліку перевіряємого підприємства не обліковується.

Облік витрат по переробці сировини на давальницьких умовах, здійснюється на рахунках обліку витрат виробництва (за винятком вартості давальницької сировини замовника), а саме на рахунку 903 "собівартість наданих робіт, послуг"/том І, а.с. 123/.

За даними бухгалтерського обліку, при перевірці головної книги за 2-4 квартали 2012 року, 2013 та 2014 роки, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 703 "дохід від реалізації робіт і послуг", 903 "собівартість реалізованих робіт і послуг", 23 "виробництво", 79 "фінансові результати", первинних документів, встановлено, що реалізація послуг по переробці шкір ВРХ у напівфабрикат "вет-блу" за давальницькими умовами, відбувається нижче виробничої собівартості /том І, а.с. 122-123/.

Доводи представника позивача, що норми Податкового кодексу України не містять обмежень стосовно формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг залежно від розміру доходу та від їх реалізації /том І, а.с. 7/ суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 42 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-IV визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 142 цього ж Кодексу передбачено, що прибуток субўєкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, та визначається шляхом зменшення суми валового доходу субўєкта господарювання за певний період на суму валових витрат та амортизаційних відрахувань.

Як визначено у пункті 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обовўязковим видом обліку, який ведеться підприємством, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів

Відповідно до Податкового кодексу України внаслідок господарської діяльності повинен виникати дохід. Так, згідно підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Керуючись нормами Конституції України, Господарського, Цивільного та Податкового Кодексів України, Законів України в сфері оподаткування та інших нормативних актів - мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) підчас здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною у кожній господарській операції. Лише у такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою у межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Правильність формування платником податків витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товарів (послуг) з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь (прибуток, дохід) від придбаних послуг. За відсутності останнього, немає підстав для зменшення бази оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість.

Таким чином, підприємство, з метою складання податкового обліку, використовує дані по кожній окремій господарській операції. На підставі саме даних первинного обліку підприємство відносить суми до складу доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування та на витрати, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування в податковому обліку.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що включення до складу витрат сум витрат, які призводять до отримання збиткового фінансового результату є неправомірним, так як зазначена діяльність не спрямована на отримання прибутку, в наслідок чого не відповідає визначенню терміну "господарська діяльність".

Підпунктом 138.4. статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Отже, дата визнання витрат, що формують собівартість реалізованих товарів (виконаних робіт, наданих послуг), "прив'язана" до дати визнання доходів від реалізації.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" завищено показники рядку 05.1 СВ Декларацій "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за рахунок витрат підприємства, що формували собівартість реалізованих послуг у розмірі 1875270,00 грн.

Щодо включення до складу витрат та податкового кредиту сум, отриманих внаслідок взаємовідносин з ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таїр-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ", суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням платником податку валових витрат та податкового кредиту регулюються статтями 135, 138-139, 198 Податкового кодексу України (в редакції цих актів на час відображення спірних операцій в податковому обліку.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За приписами пункту 138.2. статті 138 цього ж Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Підпунктом 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України передбачено, що не включається до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У взаємозв'язку з вищенаведеним, суд також зазначає, що відповідно до підпункту "а" пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку /пункт 198.1. статті 198 Податкового кодексу України/.

Пунктом 198.2. статті 198 зазначеного Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6. статті 198 цього ж Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту /пункт 201.10. статті 201 Податкового кодексу України/.

Судом встановлені фактичні обставини справи щодо господарських операцій, при оподаткуванні яких, на думку відповідача, платником були порушені наведені норми закону.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 січня 2012 року між ТОВ "Кременчуцький щкірзавод" (Покупець) та ПП "Рідний ліс" (Постачальник) укладено договір поставки №1 /а.с. 88-90/, згідно пункту 1.1. умов якого Постачальник зобов'язується передати Покупцеві у власність, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити наступний товар: подони дерев'яні (Товар).

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том ІІ, а.с. 91-99/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122/, прибуткових ордерів /том ІІ, а.с. 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123/, рахунків-фактур /том ІІІ, а.с. 166-179/, матеріальних звітів /том ІІІ, а.с. 108-181, 186-187, 192-193, 199-200, 209-210, 212-213, 218-219/, актів списання /том ІІІ, а.с. 182, 188, 194, 201, 211, 214, 220, 231/.

Досліджені у судовому засіданні видаткові накладні не дають суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видаткових накладних від 09 квітня 2012 року №РН-0000016 /том ІІ, а.с. 100/, від 19 квітня 2012 року №РН-0000014 /том ІІ, а.с. 102/, від 04 травня 2012 року №РН-0000020 /том ІІ, а.с. 104/, від 30 травня 2012 року №РН-0000029 /том ІІ, а.с. 106/, від 16 травня 2012 року №РН-0000022 /том ІІ, а.с. 108/, від 27 липня 2012 року №РН-0000030 /том ІІ, а.с. 110/, від 01 жовтня 2012 року №РН-0000054 /том ІІ, а.с. 112/, від 17 липня 2012 року №РН-0000037 /том ІІ, а.с. 118/ відсутні прізвища, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада, дата та номер довіреності на отримання товару.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 124-140/.

У своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 41/ представник позивача зазначає, що отриманий у ПП "Рідний ліс" товар транспортувався автотранспортом позивача.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача.

Оскільки транспортування придбаного у ПП "Рідний ліс" товару здійснювалося транспортом ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", наявність у водія подорожнього листа є необхідним документом при здійсненні перевезення товару та підтвердження по бухгалтерському обліку кількість витраченого пального водієм для витрат.

Однак, під час перевірки та у судові засідання позивачем не надано суду товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які є обов'язковими для позивача як перевізника товару, на підтвердження транспортування придбаного товару.

На уточнюючі запитання суду яким чином здійснювалося приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність вимогам умов Договору представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Також, у період, що перевірявся, позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Азов-Дон" з придбання запасних частин. Так, судом встановлено, що 17 травня 2012 року між ТОВ "Азов-Дон" (Продавець) та ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №170501 /том ІІ, а.с. 61/, згідно пункту 1.1. умов якого Продавець поставляє, а Покупець оплачує і отримує запасні частини, шини, заярдні пристрої, акамуляторні батареї до вантажної техніки, названі далі Товар, в номенклатурі, за ціною і в кількості згідно з виставленими рахунками і відвантажувальними накладними.

Відповідно до пункту 2.1. умов Договору поставка Товару здійснюється методом самовивозу, за рахунок Покупця.

Пунктом 2.4. умов Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW (товар зі складу продавця) м. Донецьк, склад Продавця.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том ІІ, а.с. 62-66/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 66, 68, 70/, прибуткових ордерів /том ІІ, а.с. 67, 69, 71/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 72-74/.

У своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 42/ представник позивача зазначає, що отриманий у ТОВ "Азов-Дон" Товар отримувався позивачем посилкою через відділення "Нова Пошта".

Разом з тим, зазначені доводи суперечать пунктам 2.1., 2.4. умов Договору, згідно яких поставка Товару здійснюється методом самовивозу, за рахунок Покупця зі складу Продавця у м. Донецьк.

Доказів внесення змін до Договору від 17 травня 2012 року №170501 позивачем суду не надано.

Також, на вимогу суду щодо підтвердження транспортування придбаного Товару позивачем не надано суду товарно-транспортної накладної ТОВ "Нова Пошта", яка б підтверджувала факт відправлення ТОВ "Азов-Дон" посилки з м. Донецьк та її отримання ТОВ "Кременчуцький шкірзавод".

Також, судом встановлено, що у період, що перевірявся, позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Універсал-Союз" по поставці матеріалів (кисень).

Так, 04 травня 2012 року між позивачем (Покупець) та ТОВ "Універсал-Союз" (Постачальник) укладено договір №2 /том І, а.с. 237/, згідно пункту 1.1. умов якого постачальник поставляє, а Покупець приймає і оплачує Товар, асортимент та кількість якого вказується у рахунку-фактурі.

Доставка Товару здійснюється Постачальником /пункт 3.1. умов Договору/.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том І, а.с. 238-247/, видаткових накладних /том І, а.с. 248; том ІІ, а.с. 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16/, прибуткових ордерів /том І, а.с. 249; том ІІ, а.с. 1, 3, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17/, рахунків /том ІІІ, а.с. 118, 124, 130-131, 137, 138-140/, специфікацій /том ІІІ, а.с. 146-150/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 18-27/.

Згідно підпункту ґ) пункту 201 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, де зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Дослідивши копії податкових накладних на їх відповідність вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, судом встановлено, що до графи "місцезнаходження (податкова адреса) продавця" податкової накладної від 17 серпня 2012 року №24 внесено запис: "вул. Гагаріна, буд. 28, к.10, м. Кременчук, Полтавська область, 39600" /том І, а.с. 241/.

Згідно витягу з електронної системи Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ "Універсал-Союз" станом на 17 серпня 2012 року зареєстроване за адресою: вул. Сумська, 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 /том V, а.с. 44-46/. 03 серпня 2012 року ТОВ "Універсал-Союз" змінило місцезнаходження з вул. Гагаріна, буд. 28, к.10, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 на вул. Сумська, 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39600.

Однак, у податковій накладній, виписаній ТОВ "Універсал-Союз" 17 серпня 2012 року, контрагентом зазначалася попередня адреса: вул. Гагаріна, буд. 28, к.10, м. Кременчук, Полтавська область, 39600. Отже, виписуючи податкову накладну ТОВ "Універсал-Союз" вказувало адресу місцезнаходження, яка вже 14 днів як змінена, тобто з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Оскільки відповідно до приписів пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України місцезнаходження юридичної особи - продавця визначено як один із обов'язкових реквізитів податкової накладної, це свідчить, що зазначена вище податкова накладна, на підставі якої ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" сформовано дані податкового обліку за серпень 2012 року, оформлено з порушенням вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України. Отже, вищенаведена накладна не дає позивачу права на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Приймаючи спірну податкову накладну від даного контрагента та формуючи на її підставі свій податковий кредит у відповідних податкових періодах, не перевіривши відповідність отриманих податкових накладних вимогам статті 201 Податкового кодексу України, ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" діяв без належної обачності та на власний господарський ризик.

Досліджені у судовому засіданні видаткові накладні /том І, а.с. 248; том ІІ, а.с. 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16/ не дають суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видаткових накладних відсутні прізвища, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада, дата та номер довіреності на отримання товару.

На уточнюючі запитання суду яким чином здійснювалося приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність стандартам якості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

У період, що перевірявся, позивачем задекларовано господарські взаємовідносини з ТОВ "Торговий дім "Імпекс Сталь" по поставці матеріалів (кругу).

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том ІІ, а.с. 28-30/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 31, 33, 35/, прибуткових ордерів /том ІІ, а.с. 32, 34, 36/, рахунків-фактур /том ІІІ, а.с. 106, 107, 113/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 37-38/.

Позивач у своєму позові стверджує, до перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" пред'явлено договір /том І, а.с. 11/, однак, вимогу суду щодо надання зазначеного договору позивачем не виконано. Натомість, у своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 43/ представник позивача стверджує про те, що зазначений договір суду надано, однак, зі змісту матеріалів справи та додатків до позовної заяви (пункт 49-51) /а.с. 17/ судом не встановлено подання договору по взаємовідносинах з ТОВ "ТД "Імпекс сталь".

У зв'язку з чим суд визнає доводи позивача щодо наявності договору необґрунтованими та не підтвердженими письмовими доказами.

На уточнюючі запитання суду, яким чином здійснювалося транспортування придбаного товару (ким), приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність вимогам якості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Також, між позивачем та ТОВ "Ватикан Вікторі" укладено договір постачання від 11 травня 2012 року №12 /том ІІ, а.с. 39-42/.

Згідно пункту 1.1. умов Договору Постачальник зобов'язується здійснювати постачання устаткування: 1.1.1. теплотехнічного обладнання, 1.1.2. сантехнічного обладнання та фітингів, 1.1.3. будівельних матеріалів, іменованих далі Товар, згідно заявки Покупця, а Покупець приймати і оплачувати Товар.

Пунктом 3.4. умов Договору передбачено, що разом з Товаром Постачальник направляє Покупцеві наступні документи: рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікати (у разі, якщо продукція підлягає сертифікації), товарно-транспортна накладна.

Приймання Товару по кількості і якості здійснюється згідно з Інструкціями П6, П7. Для складання акту приймання Товару за якістю викликається представник постачальника /пункт 3.5. умов Договору/.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том ІІ, а.с. 43-46/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 47, 49, 51, 53/, прибуткових ордерів /том ІІ, а.с. 48, 50, 52, 54/, рахунків-фактур /том ІІІ, а.с. 84, 89, 95, 101/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 55-60/.

Однак, на вимогу суду щодо надання всіх передбачених умовами Договору документів, позивачем не надано товарно-транспортних накладних, передбачених пунктом 3.4. умов Договору, актів приймання передачі, передбачених пунктом 3.5. умов Договору.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача, викладеними у письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 44/ стосовно не складання сторонами Договору Актів приймання-передачі оскільки Товар виявився не бракованим, з огляду на те, що пункт 3.5. умов Договору передбачає складання акту приймання Товару за якістю з викликом представника Постачальника, при цьому у Договорі не обумовлено, що складання такого акту необхідне лише при наявності браку.

Крім того, представник позивача у своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 44/ зазначав, що товар доставлявся через поштове відділення "Нова Пошта", що суперечить пункту 3.3. умов Договору. Крім того, представником зазначено, що товарно-транспортні накладні, наявність яких чітко визначена пунктом 3.4. умов Договору, у позивача відсутні.

Однак, навіть за умови постачання товару через ТОВ "Нова Пошта" разом з товаром позивачу мала б видаватися транспортна накладна.

На уточнюючі запитання суду, яким чином здійснювалося приймання придбаного Товару, розвантаження, перевірка Товару на відповідність вимогам якості, кількості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

У періоді, що перевірявся, позивачем задекларовано господарські взаємовідносини з ТОВ "Науково-промисловий комплекс "Вогнемаш" по придбання кисню.

Судом встановлено, що між ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" (Покупець) та ТОВ "КПК "Вогнемаш" (Постачальник) 01 листопада 2011 року укладено договір №4 /том І, а.с. 232/, пунктом 1.1. умов якого передбачено, що Постачальник поставляє, а Покупець приймає і оплачує товар, асортимент та кількість якого вказується у рахунку-фактурі.

Доставка Товару здійснюється транспортом Постачальника /пункт 3.1. умов Договору/.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкової накладної /том І, а.с. 233/, видаткової накладної /том І, а.с. 234/, прибуткового ордеру /том І, а.с. 235/, рахунку /том VІ, а.с. 164/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 236/.

Досліджена у судовому засіданні видаткова накладна від 20 квітня 2012 року №20/04 не дає суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видатковій накладній відсутні прізвище, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада, дата та номер довіреності на отримання товару.

На уточнюючі запитання суду, яким чином здійснювалося транспортування, приймання придбаного Товару, розвантаження, перевірка Товару на відповідність вимогам якості, кількості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Крім того, у періоді, що перевірявся, позивач мав господарські взаємовідносини з ПП "Таір-1".

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том І, а.с. 146-149/, видаткових накладних /том І, а.с. 150, 152, 154, 156/, прибуткових ордерів /том І, а.с. 151, 153, 155, 157/, рахунків-фактур /том ІV, а.с. 142-145/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 158-160/.

У своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 46/ представник позивача зазначає, що отриманий у ПП "Таір-1" товар транспортувався автотранспортом позивача.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача.

Оскільки транспортування придбаного у ПП "Таір-1" товару здійснювалося транспортом ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", наявність у водія подорожнього листа є необхідним документом при здійсненні перевезення товару та підтвердження по бухгалтерському обліку кількість витраченого пального водієм для витрат.

Однак, під час перевірки та у судові засідання позивачем не надано суду товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які є обов'язковими для позивача як перевізника товару, на підтвердження транспортування придбаного товару.

На уточнюючі запитання суду яким чином здійснювалося приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність кількості та якості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Позивач у своєму позові стверджує, до перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" пред'явлено договір /том І, а.с. 11/, однак, вимогу суду щодо надання зазначеного договору позивачем не виконано. Зі змісту матеріалів справи та додатків до позовної заяви (пункт 11-16) /а.с. 16/ судом не встановлено подання договору по взаємовідносинах з ПП "Таір-1".

У зв'язку з чим суд визнає доводи відповідача щодо відсутності у позивача станом на дату проведення перевірки договору обґрунтованими.

Також, позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ ""Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс" по придбанню товарів (шнур губчастий).

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том І, а.с. 161-165/, видаткових накладних /том І, а.с. 166, 168, 170, 172, 174, 176/, прибуткових ордерів /том І, а.с. 167, 169, 171, 173, 175, 177, /, рахунків-фактур /том ІV, а.с. 102-107/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 178-185/.

Крім того, представник позивача у своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 46/ зазначав, що товар доставлявся через поштове відділення "Нова Пошта", тобто разом з товаром позивачу мала б видаватися товарно-транспортна накладна.

Однак, перевірити факт транспортування суду не видається можливим через відсутність у позивача документів, а доводи представника позивача суд позбавлений можливості оцінити як докази у зв'язку з їх документальним непідтвердженням.

На уточнюючі запитання суду, яким чином здійснювалося приймання придбаного Товару, розвантаження, перевірка Товару на відповідність вимогам якості, кількості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Позивач у своєму позові стверджує, до перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" пред'явлено договір /том І, а.с. 11/, однак, вимогу суду щодо надання зазначеного договору позивачем не виконано. Зі змісту матеріалів справи та додатків до позовної заяви (пункт 17-22) /а.с. 16/ судом не встановлено подання договору по взаємовідносинах з ТОВ ""Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс".

У зв'язку з чим суд визнає доводи відповідача щодо відсутності у позивача станом на дату проведення перевірки договору обґрунтованими.

Крім того, позивач мав господарські взаємовідносини по придбанню товарів (рідина гальмівна, маслянка) з ТОВ "Фірма "Техномир".

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том І, а.с. 186-188/, видаткових накладних /том І, а.с. 189, 191, 193/, прибуткових ордерів /том І, а.с. 190, 192, 194 /, рахунків-фактур /том ІV, а.с. 86-88/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 195-198/.

Досліджені у судовому засіданні видаткові накладні /том І, а.с. 189, 191, 193/ не дають суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видаткових накладних відсутні прізвища, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада, дата та номер довіреності на отримання товару.

Позивач у своєму позові стверджує, до перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" пред'явлено договір /том І, а.с. 11/, однак, вимогу суду щодо надання зазначеного договору позивачем не виконано. Зі змісту матеріалів справи та додатків до позовної заяви (пункт 25-29) /том І, а.с. 16/ судом не встановлено подання договору по взаємовідносинах з ТОВ "Фірма "Техномир".

У зв'язку з чим суд визнає доводи відповідача щодо відсутності у позивача станом на дату проведення перевірки договору обґрунтованими.

У своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 47/ представник позивача зазначає, що отриманий у ТОВ "Фірма "Техномир" товар транспортувався автотранспортом позивача.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача.

Оскільки транспортування придбаного у ТОВ "Фірма "Техномир" товару здійснювалося транспортом ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", наявність у водія подорожнього листа є необхідним документом при здійсненні перевезення товару та підтвердження по бухгалтерському обліку кількість витраченого пального водієм для витрат.

Однак, під час перевірки та у судові засідання позивачем не надано суду товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які є обов'язковими для позивача як перевізника товару, на підтвердження транспортування придбаного товару.

На уточнюючі запитання суду яким чином здійснювалося приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність кількості та якості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Крім того, у періоді, що перевірявся, позивачем задекларовано господарські взаємовідносини з ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Електроцентр" по придбанню електротоварів.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том І, а.с. 204-209/, накладних /том І, а.с. 210, 212, 214, 216, 218, 220, 222, 224/, прибуткових ордерів /том І, а.с. 211, 213, 215, 217 , 219, 221, 223, 225/, рахунків-фактур /том ІV, а.с. 37-43/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 226-231/.

Досліджені у судовому засіданні накладні /том І, а.с. 210, 212, 214, 216, 218, 220, 222, 224/ не дають суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видаткових накладних відсутні прізвища, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада, дата та номер довіреності на отримання товару.

Позивач у своєму позові стверджує, до перевірки ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" пред'явлено договір /том І, а.с. 11/, однак, вимогу суду щодо надання зазначеного договору позивачем не виконано. Зі змісту матеріалів справи та додатків до позовної заяви (пункт 34-40) /том І, а.с. 16/ судом не встановлено подання договору по взаємовідносинах з ТОВ "НВП "Електроцентр".

У зв'язку з чим суд визнає доводи відповідача щодо відсутності у позивача станом на дату проведення перевірки договору обґрунтованими.

У своїх письмових поясненнях /том ІІІ, а.с. 48/ представник позивача зазначає, що отриманий у ТОВ "НВП "Електроцентр" товар транспортувався автотранспортом позивача.

Суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача.

Оскільки транспортування придбаного у ТОВ "НВП "Електроцентр" товару здійснювалося транспортом ТОВ "Кременчуцький шкірзавод", наявність у водія подорожнього листа є необхідним документом при здійсненні перевезення товару та підтвердження по бухгалтерському обліку кількість витраченого пального водієм для витрат.

Однак, під час перевірки та у судові засідання позивачем не надано суду товарно-транспортних накладних та подорожніх листів, які є обов'язковими для позивача як перевізника товару, на підтвердження транспортування придбаного товару.

На уточнюючі запитання суду яким чином здійснювалося приймання-передача придбаного Товару, навантаження, розвантаження, перевірка Товару на відповідність кількості та якості представники позивача вмотивованої відповіді не надали, у письмових поясненнях зазначені відомості також відсутні.

Також, 29 листопада 2012 року між позивачем (Покупець) та ПП "Інтер Альфа" укладено договір купівлі-продажу №29/11 /том ІІ, а.с. 243-244/, згідно пункту 1.1. умов якого продавець продає, а Покупець купляє напівфабрикат "вет-блу" і сплачує його вартість.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкової накладної /том ІІ, а.с. 232/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 233-237/, прибуткового ордеру /том ІІ, а.с. 238/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 239-242/.

Досліджені у судовому засіданні видаткові накладні /том ІІ, а.с. 233-237/ не дають суду змоги встановити посаду, прізвище особи, яка отримувала Товар, а також її приналежність до підприємства позивача, оскільки у видаткових накладних відсутні прізвища, ім'я, по-батькові особи, що отримала товар, її посада.

Перевіркою встановлено взаємовідносини з ТОВ "Фаворит Індастрі" (перереєстровано в ТОВ "Торговий дім "Глобалхім") по поставці соди кальцінованої марки Б.

На підтвердження реальності здійснення господарський операцій позивачем залучено до матеріалів справи завірені належним чином копії податкових накладних /том ІІ, а.с. 75-76/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 77, 79/, прибуткових ордерів /том ІІ, а.с. 78, 80/.

Факт оплати за придбаний товар підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том ІІ, а.с. 82-83/.

На підтвердження транспортування та реальності господарської операції надано товарно-транспортну накладну від 18 грудня 2013 року №Р1316 /том ІІ, а.с. 81/.

Згідно даної товарно-транспортної накладної, автопідприємством зазначено ДП "ЗЗБВ "ТВД "ОДЕБП", код 05784779 (Дочірнє підприємство "Завод залізобетонних виробів" товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром").

Згідно відповіді МВС України управління МВС України в Полтавській області Управління Державної автомобільної інспекції від 13 липня 2015 року №11/93746, транспортний засіб за номерним знаком НОМЕР_4, який вказано у ТТН від 18 грудня 2013 року належить ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) /том V, а.с. 43/.

У той же час, водієм автопідприємства ДП "ЗЗБВ "ТВД "ОДЕБП" зазначено ОСОБА_6 /том ІІ, а.с. 81/.

Відповідно до витягу з АС "Податковий блок", керівником даного підприємства є ОСОБА_7 (код НОМЕР_2), головним бухгалтером - ОСОБА_8 (код НОМЕР_3) /том V, а.с. 39/.

Відповідно до звітності за формою 1-ДФ за 4 квартал 2013 року (у період в якому відбувались взаємовідносини) серед працівників, яким виплачено доходи ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) - власниця авто, відсутня /том V, а.с. 40-42/.

Таким чином вищевказане свідчить про не підтвердження транспортування соди позивачу по справі.

Крім того, 15 травня 2012 року між позивачем (Замовник) та ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" (Виконавець) укладено договір №12 /том І, а.с. 199-200/, згідно пункту 1 умов якого предметом договору є виконання виконавцем робіт по укладці бетонного покриття на території ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" за адресою м. Кременчук, вул. Леонова, 1.

Відповідно до пункту 2 умов договору, Виконавець, крім іншого, зобов'язується здати Замовнику виконані роботи по двостороннім актам, а Замовник зобов'язується приймати і оплачувати виконані роботи..

Позивачем залучено до матеріалів справи завірену належним чином копію податкової накладної /том І, а.с. 201/.

Факт оплати за виконані роботи підтверджується залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок /том І, а.с. 203/.

Разом з тим, судом встановлено та не заперечується представниками позивача, що роботи ПП "Строймонтаж-ЛМЛ" не було виконано, однак, до податкового кредиту позивачем включено суму ПДВ попередньої оплати (здійснення якої договором не передбачено).

Суд звертає увагу позивача, що ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" має право на повернення суми попередньої оплати за невиконані роботи, а включення суми ПДВ до складу податкового кредиту по попередній оплаті, яка може бути повернута позивачу у зв'язку з невиконанням контрагентом своїх зобов'язань є неправомірним.

З огляду на викладене, суд зазначає, що у судовому засіданні представниками позивача не доведено реальність здійснення господарських операцій з ПП "Рідний ліс", ТОВ "Фаворит Індастрі", ТОВ "Азов-Дон", ТОВ "Ватикан-Вікторі", ТОВ "ТД "Імпекс Сталь", ТОВ "Універсал-Союз", ПП "Таір-1", ТОВ "НПК "Вогнемаш", ТОВ "НВП Електроцентр", Фірма "Техномир", ТОВ "НВО "Укрпромсервіс", ПП "Строймонтаж-ЛМЛ", оскільки первинні документи складені з порушенням вимог законодавства, або взагалі відсутні, транспортування та приймання-передачу неможливо підтвердити по жодному з контрагентів, що свідчить про відсутність умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Із положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, у листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року, №742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" звернуто увагу судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до вимог статті 4 цього ж Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що надання позивачем всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі.

Враховуючи, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерському обліку, наявність податкової накладної, докази списання коштів в оплату орендованого обладнання є обов'язковими доказами, але не вичерпними. Для достовірного з'ясування факту виконання операцій мають бути використані й інші первинні документи.

Таким чином, факт виконання операції засвідчується рядом первинних документів, жодний з яких не повинен викликати будь-якого сумніву. Реальність господарської операції з'ясовується через дослідження у сукупності всіх первинних документів.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що наявність у позивача первинних документів не є достатніми підставами для включення до складу витрат сум по дослідженим вище контрактам, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні первинними документами.

Судом враховано принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вказаної норми суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Якщо позивач без поважних причин ухиляється від надання доказів на вимогу суду, а наявних у справі матеріалів недостатньо для спростування підтверджених належними доказами висновків контролюючого органу, покладених у основу ухвалених ним спірних рішень, у позові платника податків може бути відмовлено.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена у податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повністю довів правомірність прийнятих ним рішень.

Допущення арифметичних помилок під час розгляду справи у суді по визначенні суми збільшення грошового зобов'язання судом не встановлено.

Отже, виходячи з вищенаведеного та обставин справи, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, його відповідність приписам підпункту 54.3.2. та пункту 123.1. Податкового кодексу України, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти, викладені у позовній заяві, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, оскільки її доводи та пояснення представників позивача у судовому засіданні не спростовують висновків, викладених в Акті перевірки та встановлених у судовому засіданні, а, отже, у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 957,85 грн суми судового збору, таким чином, позивач має сплатити недоплачену суму пропорційно відхиленої суми вимог, що становить 3914,15 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" до Державного бюджету України (на розрахунковий рахунок: 4002, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; Банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО: 831019; Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Призначення платежу: судовий збір, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод", Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 3914,15 грн /три тисячі дев'ятсот чотирнадцять гривень п'ятнадцять копійок/.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2015 року.

Суддя Л.М. Петрова