Справа № 127/18785/15-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/589/15
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до громадянина Йорданії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України. Позов мотивувало тим, що в ході проведення заходів направлених на протидію нелегальній міграції виявлено іноземця, який назвався громадянином Йорданії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Надалі перевіркою встановлено, що останній прибув до України 15 вересня 2006 року через пункт пропуску «Бориспіль» по освітній візі, навчався у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова, був документований посвідкою на тимчасове проживання на термін до 15 жовтня 2012 року. У зв'язку з його несвоєчасним зверненням йому було відмовлено у продовженні терміну дії посвідки на тимчасове проживання. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. За клопотанням навчального закладу за погодженням з ДМС України Управлінням ДМС України у Вінницькій області у січні 2013 року термін перебування в Україні громадянину Йорданії ОСОБА_1 продовжений до 30 червня 2013 року. Наказом ректора від 13 березня 2013 року №76 відповідач відрахований зі складу студентів цього закладу за академічну заборгованість та невиконання умов контракту. 14 травня 2013 року затверджено рішення про скорочення строку тимчасового пербування в Україні громадянина Йорданії ОСОБА_1 та зобов'язано покинути територію України не пізніше 23 травня 2013 року. У зазначений термін відповідач з території України не виїхав, рішення про скорочення строку тимчасового перебування не оскаржив. 06 червня 2013 року затверджено рішення №31 про примусове повернення в країну походження відповідача, заборонено подальший в'їзд на територію України на термін три роки та зобов'язано останнього покинути територію України у 30- денний термін. Відповідач у визначений термін добровільно не виїхав за межі території України, рішення про примусове повернення в країну походження не оскаржив та продовжує порушувати законодавство України. За наведеного позивач просить примусово видворити з України громадянина Йорданії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в країну походження.

Представник позивача Скляр О.В. у судовому засіданні позов підтримав із зазначених у позові підстав та просив його задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Йорданії, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 (а. с. 11-13).

15 вересня 2006 року відповідач через пункт пропуску «Бориспіль» по освітній візі прибув в Україну для проходження навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім.М.І.Пирогова, що підтверджується відповідною відміткою «В'їзд» в паспорті відповідача та наявною одноразовою візою №Y04600851 (а. с. 13).

Двічі відповідачеві продовжувався термін перебування в Україні до 05 вересня 2007 року та 05 лютого 2012 року відповідно, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті відповідача. Крім того, паспорт містить відмітку про отримання відповідачем посвідки на тимчасове проживання сер. ВН № 1163/12, дійсної до 15 жовтня 2012 року (а. с. 13, зворот).

В січні 2013 року термін перебування в Україні громадянина Йорданії ОСОБА_1 продовжений до 30 червня 2013 року, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті відповідача (а. с. 13 зворот).

Згідно ст. 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якщо в іноземця або особи без громадянства немає підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 цього Закону, або для тимчасового перебування на території України, строк їх перебування скорочується. Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, або органами Служби безпеки України.

У зв'язку із відрахуванням ОСОБА_1 з числа студентів Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова відповідно наказу № 76 від 13 березня 2013 року, відсутності у останнього в Україні приймаючої сторони, власного житла, дозволу на працевлаштування, законних джерел доходу та підстав для тимчасового проживання, рішенням, затвердженим заступником начальника Управління ДМС України у Вінницькій області від 14 травня 2013 року, скорочено строк тимчасового перебування на території України громадянина Йорданії ОСОБА_1 та зобов'язано покинути територію України у 10 денний строк (а. с. 8-10). Про вказане рішення відповідач був повідомлений, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6). Зазначене рішення не оскаржував, не працює, не навчається, у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України не перебуває, в державі походження відсутні загрози життю та здоров'ю відповідача (а. с. 7).

За поясненнями відповідача від 06 червня 2013 року, яке міститься в матеріалах справи, останній після прийняття рішення про скорочення строку тимчасового перебування в Україні не зміг залишити територію України по фінансовим причинам.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції; іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до рішення, затвердженого заступником начальника Управління ДМС України у Вінницькій області від 06 червня 2013 року № 31, громадянина Йорданії ОСОБА_1 примусово повернуто в країну походження, зобов'язано покинути територію України в 30 денний термін та заборонено в'їзд в Україну на термін 3 роки (а. с. 14-16). Відповідач повідомлений про прийняте рішення про повернення його в країну походження та зобов'язався не пізніше 05 липня 2013 року залишити територію України (а.с. 17). Однак рішення відповідач не виконав.

За наведеного вбачається, що відповідач порушив встановлені правила перебування іноземців на території України та ухиляється від виконання рішення про примусове повернення в країну походження. Свою вину в судовому засіданні у вчиненні правопорушень відповідач визнав. В матеріалах справи міститься пояснення відповідача від 05 серпня 2015 року відповідно до яких останній розуміє, що перебуває на території України з порушенням правил, вину визнає, не працює, не навчається, у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України не перебуває, в державі походження відсутні загрози життю та здоров'ю відповідача (а. с. 19).

Відповідно до ст. ст. 9, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідач ОСОБА_1 значно перевищив встановлений термін перебування в Україні, без поважних причин у встановлений термін рішення про примусове повернення в країну походження не виконав, від виконання рішення ухиляється та знаходиться на території України без достатніх правових підстав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для примусового видворення в країну походження громадянина Йорданії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 18, 50, 70, 71, 162, 1835 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Йорданії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у країну походження.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: