Справа № 2а-888/11/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2011 р. Справа № 2a-888/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Прут Ю.А.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Тлумацького районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 1725,46 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Тлумацький районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійне навчання, матеріальної допомоги, вартості проїзду та допомоги по безробіттю в сумі 1725,46 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості як безробітний з 23.02.2007 року по 19.07.2007 року та одночасно, а саме, з 18.04.2002 року був зареєстрований як фізична особа субєкт підприємницької діяльності. Про факт зайняття підприємницькою діяльністю в порушення вимог ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідач позивача не повідомив. Оскільки ОСОБА_2 в період з 23.02.2007 року по 19.07.2007 року відносився до зайнятого населення, то вартість навчання в сумі 565,92 грн., матеріальна допомога в період професійної перепідготовки в сумі 727,50 грн., вартість проїзду в сумі 419,58 грн., допомога по безробіттю в сумі 12,46 грн. виплачені незаконно та підлягають поверненню. У звязку з наведеним, на підставі листа Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 05.10.2010 р. №72 директором Калуського міськрайонного центру зайнятості прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 коштів в сумі 1725,46 грн. незаконно виплачених йому за вказаний період. 28.01.2011 року відповідачу було направлене повідомлення про необхідність сплати 1725,46грн., однак в добровільному порядку відповідач кошти не сплатив. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча, із врахуванням вимог ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2007 року ОСОБА_2 звернувся до Тлумацького районного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, та якому 23.02.2007 року надано статус безробітного. При зверненні до Тлумацького районного центру зайнятості відповідач повідомив, що він як субєкт підприємницької діяльності не зареєстрований.

Відповідно до ст.24 Закону України Про зайнятість населення №803-XII від 01.03.1991р. громадяни, які звертаються до державної служби зайнятості, мають право на професійну підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації.

Згідно з Інструкцією про порядок укладання договорів з навчальними закладами, підприємствами і громадянами, які звертаються в державну службу зайнятості, щодо підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.1999р. №120, з громадянином, який виявив бажання навчатись, укладається договір.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, з метою сприяння подальшому працевлаштуванню, відповідно до договору №9-076 від 23.02.2007 року, укладеного з Тлумацьким районним центром зайнятості, був направлений на перепідготовку в Івано-Франківське вище професійне училище №13 за спеціальністю «оператор компютерного набору». Також відповідачу виплачувалась матеріальна допомога в період проходження навчання та оплачувалась вартість проїзду до навчального закладу і у зворотному напрямку.

01.11.2010 року на підставі листа Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 05.10.2010 року №72 позивачем встановлено, що відповідач з 18.04.2002 року зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

У відповідності до пункту "б" частини 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, включаючи підприємців.

Частиною 2 статті 50 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку встановленому законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 43 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Згідно частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на відповідача покладено обовязок, повідомити позивача про його реєстрацію як фізичної особи підприємця, оскільки вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а її наявність у відповідності до ч.1 ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" є перешкодою у наданні відповідачу статусу безробітного.

Крім того, суд зазначає, що у заяві від 23.02.2007 року ОСОБА_2 повідомив позивача, що як субєкт підприємницької діяльності він не зареєстрований. В той час, як відповідно до даних державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Тлумацької районної державної адміністрації, які містяться в матеріалах справи, відповідач з 18.04.2002 року був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що за період з 23.02.2007 року по 19.07.2007 року ОСОБА_2, як безробітному виплачено 1725,46 грн., з яких: 565,92 грн. - вартість навчання; 727,50 грн.- матеріальна допомога в період професійної перепідготовки; 419,58 грн. - вартість проїзду та 12,46 грн. - допомога по безробіттю (а.с.15, 17-21, 26).

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року за № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року за № 7-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248 (далі Порядок) визначено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Як встановлено судом, позивачем в процесі звірки з державним реєстратором, проведеної 01.11.2010 року, встановлено факт недостовірних відомостей про зайнятість в період перебування на обліку в центрі зайнятості та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оформлено наказ за № 06 від 28.01.2011 року, щодо повернення відповідачем виплачену допомогу по безробіттю за період з 23.02.2007 року по 19.07.2007 року в сумі 1725,46 грн. 28.01.2011 року відповідачу надіслано повідомлення про необхідність повернути зазначені кошти, однак відповідач в добровільному порядку їх не сплатив.

Частиною третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вартість наданих позивачем ОСОБА_2 соціальних послуг та отриманої відповідачем допомоги по безробіттю і матеріальної допомоги в сумі 1725,46 гривень підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Тлумацького районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття кошти в сумі 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п'ять) 46 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 19.04.2011 року.