Справа № 2-а-9493/11
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2011 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Нечаєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України в харківської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, яким просить скасувати постанову інспектора батальйону ДПС ОДДЗ лейтенанта міліції ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи позивач зазначив, що 21.04.2011р. о 13.31, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автошляху Харків-Київ, був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2, оскільки на думку інспектора позивач нібито перевищив швидкість, рухаючись зі швидкістю 84км./год., що зафіксував прилад Беркут, у звязку з чим складений протокол про адміністративне правопорушення і позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Позивач не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскілки ПДР Украйни не порушував, рухався не порушуючи швидкості. Вважає, що прилад не є автоматичним, міг зафіксувати швидкість іншого автомобілю, яких-не будь доказів порушення швидкості відповідачем не надано. Просить також закрити провадження по справі.

Позивач надав до суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідач або його представник в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не сповістив, заперечень не надав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суд надійшов до наступного.

Як вбачається із постанови серії АХ1 № 091893 від 21.04.2011р., винесеної інспектором ДПС БДПС № 2 лейтенантом міліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 21.04.2011р. о 13.31, керував автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 84 км./год. при обмежені швидкості руху знаком 5.15 до 60 км./год, чим порушив ПДР України п.12.4, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн. на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа (орган) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів… та іншими документами.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущенне порушення і адміністративне стягнення, що на неї покладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, з боку посадової особи складався протокол про адміністративне правопорушення серії АХ1 № 128673 (а.с.5).

Разом з цим, із цього протоколу не вбачається яких не будь доказів, окрім особистого встановлення факту порушення ПДР України інспектором ДАІ за допомогою приладу Беркут, відсутні інші докази правопорушення, пояснення свідків, фотознімки тощо.

Далі, згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач або його представник в судове засідання не зявився і правомірність прийнятого інспектором рішення щодо накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довів, факт вчинення зазначеного правопорушення останнім не підтверджений належними доказами, тому у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 доведеного складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП та скасовує постанову від 21.04.2011р. про накладання на позивача штрафу.

Разом з цим, суд відмовляє позивачу у вимозі закрити провадження по адміністративної справі, оскільки таке питання не входить до компетенції адміністративного суду, тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Отже, вимоги адміністративного позову підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 71, 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 247 п.1, 258, 288, 296 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову, серії АХ1 № 091893 від 21.04.2011р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншої частині відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя