Справа № 344/8015/15-а
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8015/15-а
Провадження № 2-а/344/360/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Гречун Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голови комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, і постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства. За таких обставин позивач просить поновити строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил щодо нього у зв'язку з його пропуском з поважних причин, визнати протиправною та скасувати постанову Голови комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів ОСОБА_3 № 22/20600/15 від 30.03.2015 року в справі про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, свої пояснення обґрунтував обставинами, викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наявність факту правопорушення та винесення постанови в справі про порушення митних правил відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно доповідної записки головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Івано-Франківської митниці Міндоходів ОСОБА_4 від 25.11.2014 року про виявлення під час проведення моніторингу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, 25.11.2014 року встановлений факт відсутності відомостей про вивезення за межі України ввезеного 09.01.2013 року громадянином-резидентом ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер NBR01878, КУЗОВ № НОМЕР_1 (а.с. 32-33).

Відповідно до листа Львівської митниці ДФС від 11.02.2015 року № 13-70-26/36-2015 про встановлення факту ввезення, встановлений факт ввезення 09.01.2013 року громадянином-резидентом ОСОБА_1 на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці Міндоходів смугою руху «зелений коридор» без надання зобовязання про зворотнє вивезення, тобто як транспортний засіб особистого користування у митному режимі «транзит» автомобіля «OPEL VECTRA», реєстраційний номер NBR01878 (а.с. 38-40).

З листа Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.12.2014 року № 23/6755 вбачається про перетин 09.01.2013 року державного кордону на вїзд в Україну о 20:25:47 в пункті пропуску «Краковець» транспортного засобу марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер NBR01878, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41-42).

Відповідно до інформації з електронного журналу обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення єдиної автоматизованої системи Держмитслужби України щодо транспортного засобу з реєстраційним номером NBR01878, за період 05.01.2013 року-04.03.2015 року встановлений факт ввезення 09.01.2013 року та факт невивезення в подальшому за межі митної території України автомобіля з вказаним реєстраційним номером (а.с. 33-37).

04.03.2015 року головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Івано-Франківської митниці Міндоходів ОСОБА_4 відносно позивача складений протокол про порушення митних правил № 22/20600/15 (а.с. 30-31).

Постановою Голови комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів радником податкової та митної справи ОСОБА_3 № 22/20600/15 від 30.03.2015 року в справі про порушення митних правил позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. (а.с. 19-20).

ОСОБА_4 встановлено, що про наявність постанови в справі про порушення митних правил № 22/20600/15 від 30.03.2015 року позивач ОСОБА_1 дізнався на початку червня 2015 року,оскільки періодично виїжджав за межі України, про що свідчить копія паспорту позивача з відмітками про перетин кордону (а.с. 12-18), даних про отримання та ознайомлення позивачем з копією оскаржуваної постанови раніше матеріали справи не містять.

08.06.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 22/20600/15 від 30.03.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 92 Митного кодексу України, у митний режим транзиту можуть бути поміщені будь-які товари, крім заборонених законодавством для ввезення та/або транзиту через митну територію України.

Положення ч. 4 ст. 92 Митного кодексу України зобов'язують особу, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, надати митним органам відповідні документи для поміщення транспортних засобів у митний режим транзиту.

Частиною 1 ст. 93 Митного кодексу України визначені правила, згідно яких товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Частиною 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший відповідний документ.

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, у цьому Кодексі термін «товари» вживається у такому значенні - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер NBR01878, КУЗОВ № НОМЕР_1, будучи рухомою річчю в силу ст. 4 Митного кодексу України та ст. 181 Цивільного кодексу України, підпадає під термін «товар», визначений у диспозиції ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Аналіз наведених нормативних положень дає суду підстави вважати, що митний режим транзиту може бути встановлений для будь-яких товарів (крім заборонених) і полягає, зокрема, в строковому ввезені на митну територію України транспортних засобів, які по закінченню строків транзиту мають бути в обов'язковому порядку вивезені з митної території. Обов'язок вивезення транспортних засобів, надання митним органам відповідних документів та обов'язок дотримання режиму транзиту покладається на особу, яка їх ввезла.

Із матеріалів справи вбачаться, що 09 січня 2013 року позивач ввіз на митну територію України у режимі «транзит» автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер NBR01878, КУЗОВ № НОМЕР_1, який мав вивезти за межі митної території України в десятиденний строк, проте свого обов'язку не виконав, автомобіль за межі митної території України не вивіз, до митних органів із заявою про зміну митного режиму не звернувся, будь-яких документів щодо цього митним органам не надав, а тому в його діях вбачаються ознаки порушення митних правил, зокрема, порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що відповідачем порушені строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення, передбачене ч. 3ст. 470 Митного кодексу України, є триваючим, а тому відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України адміністративне стягнення накладається не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Факт порушення позивачем митних правил виявлено 24.11.2014 року, а притягнуто позивача до адміністративної відповідальності 30.03.2015 року, тобто в межах строків, встановлених Митним кодексом України.

Матеріалами справи встановлено, що винесена відносно позивача постанова від 30.03.2015 року відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суть правопорушення викладена відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, стягнення накладено в межах санкції зазначеної статті, провадження у справі про порушення позивачем митних правил проводилось відповідно до розділу ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Крім цього, позивачем не доведено неправомірність винесення Головою комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а також неправомірність дій посадових осіб митної служби у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні належними та допустимими доказами було доведено те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 90, 92, 93, 95, 102, 467, 470, 530 Митного кодексу України, ст.ст. 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 181 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6, 8-11, 17, 18, 71, 72, 86, 128, 158-163, 171-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації Івано-Франківської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження відмовити у повному обсязі.

Постанова, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015, може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у випадку застосування ч. 3 ст. 160Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини постанови складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 серпня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлений 18 серпня 2015 року.

Суддя Л.В. Мелещенко