Справа № 820/4838/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 р.Справа № 820/4838/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРОТРЕЙД" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 820/4838/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРОТРЕЙД"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СП АГРОТРЕЙД", звернулося до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.12.2014 року № 3.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 р. позовні вимоги залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП АГРОТРЕЙД", не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 р. та прийняти нову, якою задовольнити в повному обсязі.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що

ТОВ "СП АГРОТРЕЙД" зареєстроване як юридична особа 16.10.2012 року за № 005400 та перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова як платник податків.

На підставі наказу від 19.11.2014 року № 2345 та направлення на перевірку від 19.11.2014 року № 2601, виданих ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, фахівцями відповідача на підставі п.п.78.1.11, п.78.1, ст.78, ст. 82 Податкового кодексу У"СП АГРОТРЕЙД" з питання взаємовідносин з ТОВ "Укрмельмаш " за період серпень 2014 року, за результатами якої складений акт від 27.11.2014 року № 5526/20-30-22-03/38383670.

Під час перевірки встановлено порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ у розмірі 90218грн. за серпень 2014 року.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № 3.

Не погодившись з діями Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, висновки податкового органу викладені в акті перевірки №5526/20-30-22-03/38383670 від 27.11.2014 року є правомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно приписів п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку або дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1, 201.4, 201.10 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з вимогами п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ "Укрмельмаш" (виконавець) та ТОВ "СП АГРОТРЕЙД" ( замовник) укладено договір № АТО108-01у від 01.08.2014 року про надання інформаційно-консультаційних послуг.

Відповідно до п.1.1. договору, замовник зобов'язується надати за винагороду, яка передбачена договором, посередницькі послуги інформаційно-консультаційні послуги по пошуку на території України продавців та покупців зерна пшениці, ячменя фуражного, насіння соняшника, кукурудзи. Асортимент, кількість товару, а також вищий рівень ціни на закуплений товар, узгоджується замовником в кожному окремому випадку.

У відповідності до п. 2.4 Договору, після поставки продавцям, покупцям товару та/чи оплати покупцями, продавцями вартості реалізованої їм продукції, по договорам, укладеними з ними замовником при сприянні виконавця, сторонами складається та підписується акт виконаних робіт.

Виконання вищезазначених умов договору підтверджується, на думку позивача, актом прийому-передачі наданих послуг № 1/у від 31.08.2014 року (а.с. 85), додатком № 1 від 31.08.2014 року до договору № АТО108-01у від 01.08.2014 року (а.с. 86), податковою накладною № 1504 від 31.08.2014 року, виписками з банку та оборотно-сальдовими відомостями за липень 2014 року-липень 2015 року, за липень 2014 року0грудень 2014року .

Достатніми доказами на підтвердження факту наявності необхідних складських приміщень та приміщення для офісу ТОВ "СП АГРОТРЕЙД", позивач вважає договори складського зберігання № 15 від 04.07.2014 року, № 40 від 05.08.2014 року № 0392 від 02.09.2014 року, договір зберігання № 57-14 ХР від 14.07.2014 року та договір оренди приміщення № 01/АТ від 02.01.2014 року.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту листа ТОВ "СП АГРОТРЕЙД" (а.с. 64-67) вбачається, що у подальшому придбаний товар реалізовано на користь ДП "Новопокровський КХП", ТОВ "НОБЛ РЕСОРСІЗ Україна", ПАТ "ДПЗКУ", ТОВ" ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМОДІТІЗ УКРАЇНА ЛТД", що, як вказав сам позивач, підтверджується відповідними договорами, первинними документами, банківськими виписками, рахунками-фактурами, видатковими та податковими накладними. Однак, матеріали справи не містять, в позивачем в обґрунтування своєї правової позиції по справі, не надано до суду жодного з перелічених первинних документів.

З акту прийому передачі наданих інфомраційно-консультаційних послуг № 1/у від 31.08.2014 року вбачається, що були встановлені аналогічні за своїм змістом договірні правовідносини з постачання з наступними контрагентами, а саме з : ТОВ "Чарівний лан" згідно договору № АТ2908-2 від 29.08.2014 року, достатніми доказами на підтвердження виконання умов якого позивач вважає видаткову накладну № 62 від 29.08.2014року, податкову накладну № 54/2 від 29.08.2014року; ФГ"Вишневий сад" за договором № АТ0708-1 від 07.08.2014року реальність якого, на думку суб'єкта господарювання, підтверджується накладними № 21 від 07.08.2014року та № 20 від 07.08.2014 року, та податковою накладною від 07.08.2014 року № 5/2на суму 260 299, 06грн.; СПП "Терра" за договором № АТ1208-1 від28.08.2014 року, на виконання якого, як вважає позивач, матеріали справи містять лише накладну № 7 від 12.08.2014року; ПП "Богуслав-СВ"№ АТ1408-01 від 14.08.2014 року, достатнім підтвердженням реальність якого, на думку платника податків, слугує лише накладна № 1 від 14.08.2014року.

Проте, судова колегія зазначає, що позивачем в обгрнутування своєї правової позиції не надано до суду доказів на підтвердження належного відвантаження/навантаження товару, прийому/передачі придбаних ТМЦ уповноваженими особами, здійснення транспортування товару, наявність відповідного кваліфікованого персоналу та спеціального технічного оснащення, зважаючи на специфічний характер вказаного товару.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до п.1.1 та п. 3.2 договору № АТ0708-1 від 07.08.2014року партія товару складає 191, 135грн., а вартість по договору становить 353599,75грн., у той час як позивачем надано до суду накладну № 21 від 07.08.2014року на кількість товару 157, 757 т. та на загальну суму260299, 06грн., накладну №20 від 07.08.2014 року на кількість 191, 135т. на суму 353599, 75грн. та податкову накладну № 5/2 від 07.08.2014 року лише на суму 260 299, 06грн.

Окрім того, договір № АТ1208-1 датується 28.08.2014року, а накладна № 7, яка була виписана на підставі вказаного договору, датується 12.08.2014 року. Також, відповідно до п. 1.2 договору № АТ1208-1 від 28.08.2014 року, під терміном товар, сторони розуміли пшеницю та кукурудзу, однак, як вбачається з вищезазначеної накладної № 7 від 12.08.2014 року, поставка товару була виконана лише відносно пшениці 3-го класу. Будь-яких інших первинних документів, які б підтверджували виконання умов вищезазначеного договору поставки, позивачем до суду не надано.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вказує, що акт № 1/у від 31.08.2014 року містить узагальнену інформацію стосовно узгодження наданих послуг щодо пошуку постачальників протягом поточного місяця без деталізації змісту та обсягу таких послуг, з чого відповідно не вбачається за можливе встановити, яким чином таке узгодження відбувалось, які дії по пошуку клієнтів вчинив виконавець, які пропозиції були запропоновані виконавцем та відповідно до яких також не має можливості визначити: фактичну дату та обсяг отриманих послуг з урахуванням погодинної оплати; посади та прізвища осіб які безпосередньо здійснюють господарську операцію, а саме хто надає послуги; калькуляцію вартості 1 (однієї) години інформаційно-консультаційних послуг.

Окрім того, матеріали справи не містять належним чином засвідчених доказів, які б підтверджували, яким саме чином було проведено організаційно-підготовчі заходи щодо пошуку потенційних замовників (покупців), аналіз наявності у потенційних та наявних замовників необхідних дозволів для здійснення їх проектів, їх платоспроможності, а також які саме та яким чином було здійснено конкретно визначені заходи по організації, координації, узгодженню та контролю проведення зустрічей та переговорів замовника (ТОВ "СП АГРОТРЕЙД) з потенційними та наявними клієнтами, а також позивачем не надано доказів формування виконавцем (ТОВ "УКРМЕЛЬМАШ") інформаційного банку даних щодо потенційних та наявних контрагентів. Доказів проведення вказаних перемовин з потенційними покупцями позивачем також не надано, вчинення будь-яких активних дій з пошуку потенційних покупців не доведено

Надані позивачем первинні документи не відображають реальності здійснення господарських операцій з ТОВ "УКРМЕЛЬМАШ", оскільки у акті виконаних робіт (послуг) взагалі не вказані та не заповнені обов'язкові дані, а саме: не зазначено кількісні та вартісні показники наданих послуг та взагалі не вказано повний зміст наданих послуг.

Також колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення узгодження замовником в кожному окремому випадку асортименту та кількості товару, а також вищого рівня ціни на закуплений товар, як того вимагають приписи п.1.1 договору № АТО108-01у від 01.08.2014року.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Вимоги до оформлення первинних документів визначені нормами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до ч.2 ст.9 якого первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та деталізовані приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88), згідно з п.2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Дослідивши вказані первинні документи на відповідність вимог чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що в порушення ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказані акти не містять інформації про зміст та обсяг отриманих послуг, в них відсутні відомості про те, які саме дії по пошуку потенційних клієнтів вчинені виконавцем, що не дає можливості встановити зв'язок отриманих послуг з господарською діяльністю позивача.

Отже, в силу вищенаведених правових норм, надані позивачем до перевірки та до суду документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Позивачем не надано документального підтвердження обставин, які супроводжують фактичне виконання саме таких господарських операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, не доведено того, що обумовлені правочином послуги були реально надані саме цим контрагентом.

Отже, враховуючи специфіку та особливості спірного правочину та господарської операції, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що позивачем не доведено фактичного виконання послуги з пошуку постачальників зерна.

Оглянуті документи мають дефекти форми, змісту та походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом не належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір на надання інформаційно-консультаційних послуг № АТ0108-01у від 01.08.2014 року, укладений між ТОВ "СП Агротрейд" та ТОВ "Укрмельмаш" вчинений поза межами звичайної господарської діяльності позивача, а вчинені господарські операції викликають сумнів в їх реальності, доцільності та відповідності дійсному економічному змісту з метою реального одержання прибутку.

Відповідно до положень п. 14.1.18 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14, п.198.3, п. 198.6. ст.19 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За результатами системного аналізу вказаних правових норм, суд приходить до висновку про те, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий ними товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи неналежне оформлення первинної документації, а саме відсутності документів щодо реальності проведених операцій та належно оформлених документів, які супроводжували виконання перелічених вище правочинів, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було підтверджено необхідності та доцільності отримання послуг ТОВ "Укрмельмаш" під час проведення своєї господарської діяльності, що, в свою чергу, вказує на відсутність реальності господарських операцій з вказаним контрагентом, які можуть бути об'єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 2 вище зазначеної статті Кодексу встановлено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Водночас, відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судовим розглядом встановлено, що фактично господарських операцій саме між позивачем та ТОВ "Укрмельмаш" не відбувалось, а тому надані до справи копії первинних документів не можуть бути взяті до уваги навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність реального наміру на виконання укладених між позивачем та контрагентом - ТОВ "Укрмельмаш господарських відносин, та як наслідок безпідставне заниження ПДВ.

Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області доведено правомірність встановлених під час перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, що призвело до заниження ПДВ із контрагентом - ТОВ "Укрмельмаш".

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП АГРОТРЕЙД" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2015р. по справі № 820/4838/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Донець Л.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.08.2015 р.