Справа № 872/7661/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 рокусправа № 808/9482/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

при секретарі: Портненко М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Бедрик А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року у справі № 808/9482/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення від 11.09.2014 № , № , рішення № та вимоги № ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення - рішення від 11.09.2014 № , № , рішення № та вимогу №Ф-.

На обґрунтування позову позивач послався, зокрема, на те, що факт придбання ТМЦ з метою їх використання у власній господарській діяльності, рух активів у процесі здійснення таких господарських операцій, сплата грошових сум здійснювалася за наявними договорами у розмірі та у строки, що ними передбачені, документи, які супроводжують господарські операції оформлені та складені належним чином, що є підставою для віднесення сум ПДВ, сплачених в ціні товару (послуг), до податкового кредиту відповідних періодів. З огляду на наведене, висновки податкового органу про встановлені під час перевірки порушення з боку позивача є неправомірними, а тому, винесені на цій підставі спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року даний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 12 343,72 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 9874,97 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 2468,75 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

В частині відмови в задоволенні позову постанова суду не оскаржувалась.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Посадовими особами відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 15.03.2012 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 15.03.2012 по 31.12.2013 року.

Результати такої перевірки зафіксовані в Акті № 1175/1702/НОМЕР_5 від 22.08.2014 року, висновками якого встановлено ряд правопорушень податкового законодавства з боку позивача, зокрема: п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб, який необхідно сплатити до бюджету на загальну суму 4 898 грн. 70 коп., в тому числі за 2012 рік - 835 грн. 99 коп. (5573,23 х 15%), та 2013 рік - 4 062 грн. 71 коп. ( 27084,73 х 15%); п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України та Порядку ведення книги обліку доходів та витрат затверджені наказом ДПА України від 24.12.2010 №1025; п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 07.2010 №2464 що призвело до заниження позивачем сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 11 332 грн. 32 коп., в 2012 році в розмірі 1 933 грн. 91 коп. (5573,23 х 34,7%) та в 2013 році в розмірі 9 398 грн. 41 коп. (27084,73 х 34,7%); п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження ФОП ОСОБА_3 суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 9 874 грн. 97 коп., в тому числі: за листопад 2012 року в сумі 1 469 грн. 60 коп., за лютий 2013 року в сумі 306 грн., за березень 2013 року в сумі 314 грн. 80 коп., за квітень 2013 року в сумі 340 грн., за серпень 2013 року в сумі 3 339 грн., за вересень 2013 року в сумі 4 105 грн. 57 коп.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, 11 вересня 2014 року відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № , яким за порушення п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 6 123 грн. 38 коп., у тому числі: за основним платежем у розмірі 4 898 грн. 70 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 224 грн. 68 коп.; податкове повідомлення - рішення № , яким за порушення п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (робіт, послуг) у розмірі 12 343 грн. 72 коп., у тому числі: за основним платежем у розмірі 9 874 грн. 97 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 2 468 грн. 75 коп.; вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 11.09.2014 № Ф- на суму 11 332 грн. 32 коп. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України від 08 07.2010 № 2464 - VI у розмірі 11 332 грн. 32 коп. та застосовані штрафні санкції у розмірі 663 грн. 32 коп.

Судом першої інстанції задоволено позов лише в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2014 року № і лише в цій частині постанова суду оскаржена, у зв'язку з чим колегія суддів розглянула справу в межах доводів апеляційної скарги.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Встановлені обставини свідчать про те, що у спірний перевіряємий період, позивач придбав дизельне пальне у ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» та відобразив по зазначеній господарській операції податковий кредит по періодам: листопад 2012, лютий 2013, березень 2013, квітень 2013, серпень 2013 та вересень 2013 року. Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов'язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів. З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наданих бухгалтерських довідок, позивач придбавав паливо у ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» по податковій накладній № 2211552/0006 від 22.11.2012 та відносив (розподіляв) податковий кредит за місяцями: листопад 2012 року в сумі 1 469 грн. 60 коп., за лютий 2013 року в сумі 306 грн., за березень 2013 року в сумі 314 грн. 80 коп., за квітень 2013 року в сумі 340 грн., за серпень 2013 року в сумі 3 339 грн., за вересень 2013 року в сумі 4 105 грн. 57 коп. по мірі використання пального у своїй господарській діяльності.

При цьому, Наказом Міністерства фінансів України від 17 грудня 2012 року затверджений Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, відповідно до абзацу 24 пункту 2 розділу IV якого регламентовано, що бухгалтерська довідка складається у разі коригування внаслідок часткового використання товарів/послуг.

Абзацом 29 пункту 2 розділу IV цього ж порядку встановлено, що у Реєстрі бухгалтерська довідка записується таким чином: у графі 2 - дата складання бухгалтерської довідки, у графах 3,4,6,7 - відповідно дата складання, порядковий номер податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної), найменування та індивідуальний номер постачальника, який її склав, у графі 5 - зазначається вид документа БО (бухгалтерського обліку), до якого додаються позначення виду документа, яким підтверджується операція з постачання.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема, з опису наданих до перевірки документів вбачається, що позивачем бухгалтерські довідки, по придбаному ТМЦ у ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» до перевірки не надані.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що у разі закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці 2 п. 44.7 цієї ж статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (крім випадків виїмки таких документів), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Аналізуючи норми чинного законодавства в межах спірних правовідносин, а також зважаючи на той факт, що позивачем бухгалтерські довідки по використанню придбаного у ТОВ «Запоріжнафтопродуктгруп» дизельного пального до перевірки не надані, і не внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача не було підстав для формування податкового кредиту за податковою накладною за листопад 2012 року шляхом його дроблення та декларування у лютому, березні, квітні, серпні та вересні 2013 року.

З огляду на вказане колегія суддів знаходить безпідставним висновок суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення - рішення № 001080171 від 11 вересня 2014 року.

З урахуванням відмови судом першої інстанції в задоволенні інших позовних вимог, що позивачем не оскаржено, в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової про відмову у задоволенні позову.

Повний текст виготовлено 10 серпня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року у справі № 808/9482/14 скасувати.

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення від 11.09.2014 № , № , рішення № та вимоги № відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко