Справа № 820/6800/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 серпня 2015 р. № 820/6800/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування вимоги, рішення та податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання позивачем, самозайнятою особою, що провадить незалежну професійну діяльність, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 законодавства, що регулює нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року; скасувати рішення від 16.06.2015 року №1575/10/20-40-10-04-14 Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про призначення позапланової перевірки самозайнятої особи, що провадить незалежну професійну діяльність, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 з питання дотримання вимог законодавства України в частині правомірності визначення єдиного внеску та його підтвердження первинними документами; скасувати вимоги Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2015 року № Ф-18 та від 23.07.2015 року № Ф-35; скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; скасувати рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в частині визначення штрафу у сумі 2022,77 грн; скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкове від 28.05.2015 року № НОМЕР_3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності самозайнятої особи (приватного нотаріусу) ОСОБА_3, за результатами якої складено акт від 14.05.2015 року №2131/1702/НОМЕР_4, згідно з яким були встановлені порушення, зокрема п.178.3 ст.178, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України та абз1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Проте, позивач не погоджується із висновками акту перевірки, вважає їх такими, що не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами діяльності позивача. Таким чином, рішення прийняті за результатами такої перевірки та вимоги про сплату боргу є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що порушення встановлені у ході перевірки зафіксовані належним чином у акті перевірки. Перевіркою встановлено, що ОСОБА_3 облік оподаткування доходів і витрат від здійснення незалежної професійної діяльності здійснювала з порушенням вимог податкового законодавства, а саме: доходи, отримані приватним нотаріусом протягом 2012 та 2013 років відображені у Книзі обліку доходів і витрат тільки загальним записом за рік. Таким чином, перевіркою встановлено заниження чистого оподаткованого доходу у загальному розмірі 66781,00 грн, що є базою нарахування єдиного внеску для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Крім того, перевіркою встановлено заниження єдиного внеску позивачем. Враховуючи викладене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №2020 від 19.01.1996 року, зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_3.

Так, відповідно до довідки приватний нотаріус ОСОБА_3 взята на облік як платник податків 19.01.1996 року за № 7040.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення на перевірку від 14.04.2015 року №884 контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну діяльність ОСОБА_3, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 14.05.2015 року №2131/1702/НОМЕР_4.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено оподаткований (чистий) дохід в розмірі 66781,00 грн, відповідно до п. 167.1 ст. 167, п.178.2 ст. 178 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений у сумі 11352,77 грн; абз1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у загальному розмірі 19854,65 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2015 року №Ф-18, якою нараховано єдиний внесок у розмірі 19854,65 грн.

Крім того, на підставі акту перевірки від 14.05.2015 року №2131/1702/НОМЕР_4 Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято рішення від 28.05.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №.

Також, за результатами перевірки територіальним органом доходів і зборів прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 року № про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 11352,77 грн та 2838,19 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався своїм правом та оскаржив вимогу про сплату боргу в адміністративному порядку, проте, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 25.06.2105 року вимога від 14.05.2015 року №Ф-18 залишена без змін, а скарга позивача без задоволення. Поряд із тим, відповідач збільшив суму єдиного внеску, яка належить до сплати, у загальному розмірі 87291,53 грн та зобовязав Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області сформувати та направити на адресу ОСОБА_3 окрему вимогу про сплату недоїмки.

Судом встановлено, що рішенням від 25.06.2015 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 скасовано в частині визначення штрафу у розмірі 2022,77 грн, в іншій частині вказане рішення залишено без змін, скарга - без задоволення. У звязку із чим, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 скасоване та вважається відкликаним із дня прийняття нового рішення.

Так, на виконання вказаних рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області прийнято вимогу про сплату боргу від 23.07.2015 року № Ф-35 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного податку від 23.07.2015 року №.

Не погоджуючись і вказаними діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд зазначає, що нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", статтею 2 якого закріплено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску, згідно якого платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", для яких звітним періодом є календарний рік.

Також згідно п.5 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платником єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, зокрема юридичною практикою, в тому числі нотаріальною діяльністю.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" виданий наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 №454 "Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в пункті 3.4 якого зазначено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом.

Таким чином, звітним періодом для фізичних осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, в тому числі нотаріальною діяльністю - є календарний рік.

Згідно з п. 4 ст. 178 Податкового кодексу України, фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року, який відповідно до ст. 34 Податкового кодексу України є податковим періодом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Форма податкової декларації була затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 № 793, в якій в розділі IV "Доходи отриманні фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність" вказуються суми доходу, витрат та податку за себе для зазначених осіб за календарний рік.

Таким чином, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі "усього" таблиці 3додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, що забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року. Цей висновок підтверджується наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 455 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в якому зазначено: "платники, визначені підпунктом 4 п. 2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації. Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток)" (підпункт 3 п. 4.5 розділу IV Інструкції).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 1.1. ст.1 Податкового кодексу України визначено, що цей кодекс регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Разом з тим, відповідно до п. 1.3 цієї ж статті, Податковий кодекс України не регулює погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом а також проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

А згідно ст. 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Як випливає із приписів п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш, як чотирьох фізичних осіб.

З урахуванням викладеного, приватний нотаріус є фізичною особою, а в трактуванні Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - самозайнятою особою, яка займається незалежною професійною діяльністю, та не є суб`єктом, що зобов`язаний надавати відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску органам доходів і зборів та не підлягає перевірці ними з цього приводу.

Відповідно до абзаці другого п. 75.1 Податкового кодексу України, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, проведення посадовою особою Державної податкової інспекції у дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області планової документальної виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування єдиного соціального внеску є перевищенням такою особою своїх службових повноважень.

Крім того, судом встановлено, що 16.06.2015 року Головним управління Державної фіскальної служби у Харківській області прийнято рішення про призначення позапланової перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_3 на підставі п.п. 78.1.5 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до ст. 78.1.5 Податкового кодексу України платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження

Судом встановлено, що позивач оскаржував вимогу від 14.05.2015 року № Ф-18 про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску.

Таким, чином рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області прийнято рішення про призначення позапланової перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_3 є необгрутнованим та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкове від 28.05.2015 року № НОМЕР_3 суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що позивачем занижено дохід у період 2012- 2013 роки на загальну суму - 66781 грн, в тому числі у 2012 році - 2445 грн, у 2013 р. - 64336 грн, у зв'язку з неправильним веденням Книги обліку доходів і витрат, так як витрати у книзі позивач зображала щоденно, а доходи підсумковим записом - раз на рік, що є порушенням вимог наказу Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення".

Проте суд не погоджується із вказаними висновками відповідача, виходячи із наступного.

Наказ Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення" набрав чинності тільки 18.10.2013 року, а тому його положення не могли розповсюджуватися на перевіряємий період 2012 -2013 роки.

Відповідно до п.п.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України приватний нотаріус є самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну нотаріальну діяльність.

Так, оподаткування доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, регламентується нормами ст.178 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 178.1 ст.178 Податкового кодексу України, особи, які мають намір здійснювати : залежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання, як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із ст.65 цього Кодексу.

У відповідності до п.178.2 ст.178 Податкового кодексу України, доходи громадян, тримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст.167 цього Кодексу.

Пунктом 178.3 статті 178 Податкового кодексу України визначено базу оподаткування при здійсненні незалежної професійної діяльності, а саме, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Відповідно до п. 178.6 ст. 178 Податкового кодексу України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік доходів та витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ведуть у Книзі обліку доходів і витрат.

Згідно із п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат здійснюється у такому порядку: у графі 1 вказується дата заповнення, у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання, у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, тобто наростаючим підсумком.

Відповідно до п.5 Порядку № 1025 дані Книги використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік).

Як встановлено судовим розглядом, позивачем, з використанням даних Книги обліку доходів і витрат, у визначені законом терміни подані наступні податкові декларації: за 2012 рік від 29 квітня 2013 року, згідно з якою сума чистого оподаткованого доходу, який є базою нарахування для єдиного внеску становить 141413,64 грн; за 2013 рік від 28 квітня 2014 р., згідно з якою сума чистого оподаткованого доходу, який є базою нарахування для єдиного внеску становить 180043,95 грн.

Таким чином, сума у розмірі 66781 грн., в тому числі у 2012 році - 2445 грн., 2013 р. - 64336 грн. вже була мною врахована і відображена у загальному оподатковуваному доході за відповідний рік, у звязку із чим суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_3 є таким , що підлягає скасуванню.

Стосовно нарахування єдиного податку суд зазначає наступне.

На підставі та з урахуванням отриманого позивачем чистого оподаткованого доходу, розмір якого був відображений у поданих податкових декларацій, позивачем сформовано звіт про суми нарахованого доходу за 2012 рік від 26.04.2013 року та сплачено єдиного внеску за 2012 році у розмірі 10974,92 грн; звіт про суми нарахованого доходу за 2013 рік від 28.04.2014 року та сплачено єдиного внеску за 2013 рік у розмірі 13292,18 грн.

При цьому, загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності співпадає із загальними річними показниками Книги обліку доходів та витрат. Позивач у встановленому законом порядку та за встановленою формою і у передбачені строки надавав відповідачу звіти про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вимоги про сплату боргу від 14.05.2015 року № Ф-18 та від 23.07.2015 року № Ф-35, є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

З приводу незаконності винесення відповідачем рішення від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску суд зазначає наступне.

Процедура нарахування і сплати фінансових санкцій з єдиного внеску регламентована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України від 19.09.2013 № 1622/24154 (далі - Інструкція № 455).

Відповідно до п. 7.1. Інструкції №455 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно п.7.12 Інструкції № 455, суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Оскільки податковим органом рішення про застосування штрафних санкцій винесено окремим рішенням, це є порушенням вимог Інструкції № 455.

Крім того, штрафні санкції розраховуються у відсотковому співвідношенні до розміру донарахованого єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування, а враховуючи, що судом під час розгляду справи встановлено, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2015 року № Ф-18 та від 23.07.2015 року № Ф-35 є незаконними, то відповідно і донарахована в рішенні від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

За таких підстав, вказане рішення суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню, отже позов в цій частині також є обґрунтованим.

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивач скористався своїм правом та оскаржив рішення від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій до Головного управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області.

Рішенням від 25.06.2015 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 скасовано в частині визначення штрафу у розмірі 2022,77 грн, в іншій частині вказане рішення залишено без змін, скарга - без задоволення. У звязку із чим, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 скасоване та вважається відкликаним із дня прийняття нового рішення.

Таким чином, на час розгляду справи рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.05.2015 року № НОМЕР_2 скасоване та вважається відкликаним із 23.07.2015 року, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вказаної частини позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування вимоги, рішення та податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання позивачем, самозайнятою особою, що провадить незалежну професійну діяльність, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 законодавства, що регулює нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

Скасувати рішення від 16.06.2015 року №1575/10/20-40-10-04-14 Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про призначення позапланової перевірки самозайнятої особи, що провадить незалежну професійну діяльність, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 з питання дотримання вимог законодавства України в частині правомірності визначення єдиного внеску та його підтвердження первинними документами.

Скасувати вимоги Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2015 року № Ф-18 та від 23.07.2015 року № Ф-35.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкове від 28.05.2015 року № НОМЕР_3.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2015р.

Суддя С.О. Чудних