Справа № 804/16427/13-а
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2015 рокусправа № 804/16427/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі № 804/16427/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Євроконтакт" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та висновків, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Євроконтакт" (далі - позивач, ТОВ ВФ "Євроконтакт") задоволено частково. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач) № від 22.08.2013р.. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що позивач проводив операцію з експорту товару, яка не мала під собою мети отримання доходу, а була направлена на подальшу мінімізацію сплати ПДВ.

Позивач постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржив.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку TOB ВФ "Євроконтакт" щодо вимог дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні експортних операцій у лютому 2012 року.

За результатами перевірки складено акт №82/0467/22-02/31076588 від 06.08.2013р. за висновками якого встановлено:

- нікчемність операцій по взаємовідносинах з ТОВ "Лавіс-Сервіс";

- заниження податку на додану вартість по вітчизняних товарах всього у сумі 35' 620,00грн. (у лютому 2012р.).

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2013р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 35' 620,00грн., та нараховані штрафні санкції у сумі 8' 905,00грн..

Не погоджуючись з рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги задовольнив частково та скасував оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення, враховуючи наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до контракту № 147 від 03.02.2012р. TOB ВФ "Євроконтакт" продав ЗАТ "Фенек" (Республіка Білорусь м.Вітебськ) товар, що раніше був придбаний у TOB "Лавіс-Сервіс" та за який позивач сплатив: 178 100,00грн. в тому числі ПДВ: 35 620,00грн., всього: 213' 720,00 грн..

Відповідно до вантажно-митної декларації №302517 від 15.02.2012р. вартість товару склала 204 328,80 грн..

На підтвердження виконання умов Договору поставки від 20.03.2014 №216 позивачем надані первинні документи, які також досліджувались контролюючим органом під час перевірки, та документи, що підтверджують оплату вартості товару, а саме: копії податкових накладних; копії видаткових накладних; копії рахунків.

Факт транспортування засвідчується міжнародною товарно-транспортною накладною №0037478 від 15.02.2012р..

Згідно ч.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 2 статті 3 Закону України від "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати відповідні обов'язкові реквізити.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язані, і фінансових результатів. Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах проваляться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Відповідно до п.139.1.9 ч.139.1 ст.139 ПК України до складу витрат не включаються: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Тобто, господарська операція спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків.

Наявні у матеріалах справи видаткові та податкові накладні містять найменування продавця та покупця, визначають обсяг поставленого товару, підписи уповноважених представників платників податків, та відбитки печаток юридичних осіб. (а.с. 26-72).

Висновки відповідача щодо нікчемності операцій позивача по взаємовідносинам з ТОВ "Лавіс-Сервіс" та щодо заниження податку на додану вартість за актом № 82/0467/22-02 від 06.08.2013р. не знайшли підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи та спростовані матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому заявлені позивачем вимоги про його скасування підлягали задоволенню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі № 804/16427/13-а - залишити без змін.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак