Справа № 593/531/15-а
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/33/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2015 р. м.Бережани

В складі:

Головуючого судді Німко Н.П

При секретарі Олексів О.Б.

З участю:

Представників позивача Матвіїв Н.В., Старка М.В.

Представників відповідача Берник М.С., Мартинюк О.О.

Представника третьої особи відділу

Держземагенства у Бережанському районі Ковцуняк Н.В.

Прокурора Смереки І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу адміністративного судочинства за позовом Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання до Бережанської міської ради Тернопільської області, за участі третіх осіб на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Тернопільської обласної ради та відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій відповідача бездіяльними і неправомірними та скасування рішення ХХV сесії VI скликання ( V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату»,-

В С Т А Н О В И В:

Бережанська обласна комунальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання( далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Бережанської міської ради Тернопільської області, за участі третіх осіб на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Тернопільської обласної ради та відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій відповідача бездіяльними і неправомірними та скасування рішення ХХV сесії VI скликання ( V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату». В обґрунтування заявлених вимог послалися за недотримання та порушення стороною відповідача при прийняття оскаржуваного рішення вимог законодавства України, яке регулює земельні відносини.

У судовому засіданні представники позивача Матвіїв Н.В. і Старко М.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог пояснили, що на їх думку рішення ХХV сесії VI скликання ( V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату» прийняте всупереч чинному законодавству України, чим порушено права та законні інтереси навчального закладу та дітей, які там навчаються, оскільки позивач має право на отримання дозволу на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки, які перебувають у його користуванні, а не за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок. В решті дали пояснення, які за своїм змістом аналогічні змісту позовної заяви.

Представники відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області Берник М.С. та Мартинюк О.О. у судовому засіданні позову не визнали, подано письмове заперечення. Також у судовому засіданні сторона відповідача дала пояснення, які за своїм змістом аналогічні посиланням зазначеним у його письмовому запереченні. Загалом вважають, що позивач не мав і немає жодних правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, а тому передача земельних ділянок, які використовувалися попередником позивача (Бережанською обласною комунальною спеціальною загальноосвітньою школою інтернат І-ІІІ ступенів) до позивача відбулася лише формально, без визначення меж таких земельних ділянок в натурі. Також, на території колишньої школи-інтернату функціонує Бережанська гімназія ім. Богдана Лепкого і чіткого розмежування якими земельними ділянками користуються ці юридичні особи немає. Окрім цього, вважає необґрунтованими твердження сторони позивача, що межі спірної земельної ділянки є відображеними в інвентарній справі Бережанської школи-інтернат на комплекс нежитлових будівель та споруд м.Бережани, вул. Руська, 12. В заперечення такого посилання позивача зазначено, що межа земельної ділянки - це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. На згаданій інвентарній справі чітких меж немає, а інвентарна справа не є землевпорядною документацією, яка б посвідчувала межі земельної ділянки. Також, на земельній ділянці сторони позивача, окрім їх будівель і споруд знаходяться нежитлові приміщення (гаражі) власниками яких не є позивач. Визнано, що згідно статистичної звітності форми 6-ЗЕМ «Звіту про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» за позивачем числиться 1,98 га - забудованих земель. Також визнано, що у користуванні позивача перебувають земельні ділянки в межах м.Бережани за адресами: вул. Руська, 12, вул. Руська, 13 та вул. Хатки, 121 «а». Однак вважає, що у позивача відсутні документи, які б підтверджували розмір таких земельних ділянок кожної зокрема, а тому межі земельної ділянки позивача не встановлені в натурі і згідно ст. 123 Земельного Кодексу України у випадку формування нової земельної ділянки, позивачу мав надаватися дозвіл на складання саме проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Щодо земельної ділянки, яка використовується під спортивним майданчиком, стороною відповідача прийнято рішення про надання дозволу позивачу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для обслуговування спортивного майданчика по вул. Руська, в м.Бережани і таке рішення прийняте у зв»язку з тим, що окрім позивача земельна ділянка під спортивним майданчиком використовується і Бережанською гімназією ім. Б.Лепкого.

Поряд з цим, представник відповідача Мартинюк О.О. у судовому засіданні зазначила, що оскільки позивач не подав на розгляд відповідача матеріалів інвентаризації землі, а в наданій ним документації були земельні ділянки, які використовувалися іншими юридичними особами, то у задоволенні заяви позивача про надання йому дозволу на виготовлення землевпорядної документації на такі земельні ділянки слід було відмовити, а не приймати рішення щодо відведення таких земельних ділянок за проектом землеустрою. Пояснити, чому таке рішення про відмову у даній справі відповідачем не було прийняте, а прийнято саме оскаржуване - представник відповідача Мартинюк О.О. пояснити не змогла.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тернопільської обласної ради у судове засідання не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі його представника та письмові пояснення по суті позову, які за своїм змістом фактично є аналогічними посилання сторони позивача, викладеним у позовній заяві та повідомленим його представниками у судовому засіданні.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області Ковцуняк Н.В. позов підтримала, також просить його задовольнити з підстав, які є аналогічними тим, що зазначені стороною позивача. Вважає, що за заявою позивача відповідач повинен був згідно чинного законодавства прийняти рішення про передачу йому спірних земельних ділянок на підставі технічної документації із встановлення меж і в постійне користування. Згідно Ф-6ЗЕМ за позивачем рахується 1,98 га та 6,30 га землі і ці дані сформовано на підставі звітів саме відповідача Бережанської міської ради.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, вважає, що він підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, представників третіх осіб та думку прокурора, з'ясувавши обставини справи в їх сукупності на підставі закону та всебічно перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні наданими учасниками процесу доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 травня 2014 року(№-300 від 08 травня 2014 року) позивач звернувся до голови Бережанської міської ради Тернопільської області із заявою, в якій викладено прохання надати позивачу дозвіл на виготовлення землевпорядної документації на земельні ділянки площею 1,98 га по вулиці Руська, 12, Руська, 13, вул. Хатки, 121а та на земельну ділянку для науково-дослідних цілей в районі вул. Хаток міста Бережани, які перебувають у користуванні навчального закладу, для оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування, Додано копію технічного звіту із топографо-геодезичних робіт по зйомці земельних ділянок позивача, інформацію відділу Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області від 04 квітня 2014 року №01-17/462 та розрахунки потреб площі для обслуговування позивача.

За наслідками розгляду заяви позивача відповідач Бережанська міська рада на ХХV сесії VI скликання (V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області 30 жовтня 2014 року прийняла рішення №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату» (далі - Рішення), яким надала Бережанській обласній комунальній загальноосвітній школі інтернату І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок для обслуговування будівель по вул. Руська. 12, по вул. Руська, 13, по вул. Хатки, 121«а», по вул. Руська, 12 ( за виключенням земельної ділянки, що використовується під спортивним майданчиком)( п.1 Рішення); Площу земельних ділянок визначити при проведенні обмірів (п.1.1. Рішення ); Проект землеустрою продати на розгляд сесії міської ради до 01 жовтня 2015 року ( п.1.2.); Надати Бережанській обласній комунальній загальноосвітній школі інтернату І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для обслуговування спортивного майданчика по вул. Руська, в м.Бережани ( Для будівництва та обслуговування об'єктів фізичної культури і спорту)(п.2 Рішення); Площу земельної ділянки визначити при проведенні обмірів (п.2.1. Рішення); Проект землеустрою подати на розгляд сесії міської ради до 01 жовтня 2015 року ( п.2.2 Рішення).

Як вважає суд, таке рішення відповідача є нечинним та не відповідає вимогам закону з наступних міркувань.

Згідно ч. ч. 1,2,3 ст.63 Закону України "Про освіту", матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності; майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством; земельні ділянки державних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України; основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних навчальних закладів, установ, організацій та підприємств системи освіти не підлягають вилученню, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Позивач є загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів, що забезпечує реалізацію права дітей, які потребують соціальної допомоги на загальну середню освіту, трудове виховання та реабілітацію і здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, зареєстрованого державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 30.07.2014 р., номер запису 100000243.

Згідно з пунктом 1.2 статуту Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання (у новій редакції), затвердженого наказом департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 липня 2013 року №406, школа - інтернат є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, засновником навчального закладу є Тернопільська обласна рада.

Школа-інтернат галузево підпорядкована департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, який здійснює контроль за діяльністю навчального закладу.

Рішенням Тернопільської обласної ради від 25 лютого 1998 року № 175 "Питання комунальної власності" школа-інтернат включена в перелік об'єктів комунальної власності. Згідно Акту передачі майна навчального закладу з комунальної власності Бережанського району до комунальної власності Тернопільської області площа земельних ділянок Бережанської школи-інтернат становила 7,89 га, з них - І ,09 га - під будівлями.

Той факт, що нерухоме майно школи інтернату становить цілісний комплекс та у її користуванні перебуває 1,98 га земель громадської забудови на території Бережанської міської ради Тернопільської області встановлено рішенням у іншій адміністративній справ, яке набрало законної сили ( постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у справі №-819/2611/13-а), а тому, відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України додатковому доказуванню не підлягає.

Іншим судовим рішення - постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року справа №-819/2863/14-а встановлено той факт, що позивач добровільної відмови від землекористування в розумінні ст. 142 Земельного кодексу України не надавав, а з 2012 року, відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу України вживає заходи до належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка перебуває у його фактичному користуванні. Підстав для примусового припинення прав навчального закладу на вказану земельну ділянку не встановлено. У цьому ж рішенні, суд критично оцінив доводи учасника процесу про те, що на території земельної ділянки, яку фактично використовує школа-інтернат, розташоване нерухоме майно - гараж, що належить відділу освіти Бережанської районної державної адміністрації. Так судом встановлено, що за хоча за даними відділу освіти Бережанської РДА вказаний гараж і перебуває на бухгалтерському обліку вказаного органу влади, однак інвентаризація вказаного майна не проводилася, адресний номер не присвоювався та державна реєстрація прав на нерухоме майно - не здійснювалася, а тому факт виникнення права на таке нерухоме майно у судовому засіданні не підтверджено.

Отже, до позивача Бережанської школи-інтернат, як до правонаступника перейшло право на усе майно вищезгаданого навчального закладу, в тому числі й право користування земельними ділянками в існуючих межах, які відображені в Інвентарній справі Бережанської школи - інтернат на комплекс нежитлових будівель та споруд м. Бережани вул. Руська,12.

Як встановлено судом, в правомірному користуванні позивача перебуває 4 (чотири) земельні ділянки в межах міста Бережани за адресами: вул. Руська, 12, вул. Руська, 13, вул. Хатки,121 "а", та по вул. Хатки. З яких на трьох земельних ділянках по вул. Руська, 12, вул. Руська, 13, вул. Хатки,121"а" розташовані будівлі та споруди навчального закладу, на земельній ділянці по вул. Хатки - сад(плодові дерева).

Зазначені факти підтверджені дослідженими у судовому засіданні: відомостями, які зазначені у викопіюванні із генеральних планів міста Бережани( наданих начальником відділу містобудування, архітектури та ЖКГ» №-465 від 23 квітня 20145 року); викопіюванням із Генерального плану( схеми) з інвентарної справи Бережанської середньої загальноосвітньої школи-інтернату за адресою «вул. Карла Маркса, 12 (на даний час вул. Руська, 12) в м.Бережани Тернопільської області, станом на 1983 р.; інвентарною справою на комплекс нежитлових будівель і споруд м.Бережани по вул. Руській, 12 виготовленою 26 травня 2008 року Бережанським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації; виданими на підставі рішення виконавчого комітету Бережанської міської ради Тернопільської області від 18 червня 2010 року №1875 свідоцтвом на право власності на нерухоме майно по вул. Руська (Карла Маркса)- будинок 12 м. Бережани (серія САС №386379), свідоцтвом на право власності на нерухоме майно по вул. Руська (Карла Маркса)- будинок №13 м. Бережани (серія САС №366346), свідоцтвом на право власності на нерухоме майно по вул. Хатки (вул. Радянська)- будинок 121«а» м. Бережани (серія САС №366349), де такі об»єкти нерухомого майна перебувають у власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та в оперативному управлінні Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання.

Також, у Технічному звіті із топографо-геодезичних робіт по зйомці земельних ділянок навчального закладу за адресами вул. Руська,12, вул. Руська, 13, вул. Хатки 121 «а» та земельної ділянки для науково-дослідних цілей в районі вул. Хатки м. Бережани, виготовленим Державним підприємством "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститутом землеустрою" в 2014 році відображені площі та межі спірних земельних ділянок навчального закладу, а саме: по вул. Руській,12 м. Бережани площа земельної ділянки в межах користування становить 1,1880 ґа; по вул. Руській, 13 м. Бережани - 0,0356 ґа; по вул. Хатки, 121 - 0,0298 ґа; по вул. Хатки (для дослідних і навчальних цілей) - 0,493 1 ґа.

Зазначені документи містять інформацію про кількість, місцезнаходження, розміри та межі земельних ділянок і такий факт сторона відповідача не заперечила.

Згідно розрахунку розмірів потреб площі для обслуговування Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання, обчислених Тернопільським обласним комунальним підприємством "Містобудівельник" у 2014 році, - земельна ділянка площею 1,8997 ґа є нормативною для обслуговування будівель та споруд Бережанської школи-інтернату і не перевищує максимального показника, який згідно вимог ДБН 360-92 "Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень" щодо площі земельної ділянки для загальноосвітньої школи I- III ступенів повинен складати 2,0 ґа та відповідно до вимог Сан ПІН "Гігієнічні вимоги до улаштування, утримання і режиму спеціальних загальноосвітніх шкіл(шкіл-інтернатів) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, та реабілітаційних центрів" загальна площа земельної ділянки школи-інтернату повинна бути не менше 2,2 ґа.

Отже розміри площ, які є необхідними для обслуговування навчального закладу позивача, відповідають і не перевищують визначені законом нормативи.

Також, як вбачається із інформації наданої відділом Держземагенства у Бережанському районі Тернопільської області №01-17/1517 від 22 жовтня 2014 року (із доданими звітами про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та виданим економічної діяльності), згідно статистичної звітності - форми 6-ЗЕМ станом на 01 січня 2003 року за позивачем обліковується площа 1,98 га - забудовані землі - землі громадського призначення, станом на 01 квітня 2014 року внесена площа - 6,30 га - рілля, землі сільськогосподарського призначення для підсобного господарства.

Суд вважає за доцільне зазначити, що підставою для внесення даних у статистичну звітність форми 6-ЗЕМ є Звіт інженерів-землевпорядників сіл, селищ, міських ( міст районного підпорядкування) управлінь (відділів) земельних ресурсів, які надаються сільськими, селищними, міськими радами, районними відділами земельних ресурсів до 10 січня за станом на 01 січня кожного року.

У судовому засіданні представники відповідача визнали факт обліку згідно статистичної звітності - форми 6-ЗЕМ щодо наявності у користуванні позивача земельної ділянки, загальною площею 1,98 га, із земель громадської забудови, а також підтверджено факт відсутності у міській раді документів, які підтверджують межі спірних земельних ділянок, кожної зокрема та їх кількість.

Згідно положень ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до положень ст. 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок у користування органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою здійснюється у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення та у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). В усіх інших випадках надання земельної ділянки має здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі( на місцевості. Також, земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об»єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування ( абз. 5 ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України) .

У свою чергу, п «а» ч.2 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Окрім цього, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» регламентує, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачі земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Отже, оскільки право користування у позивача на спірні земельні ділянки виникло до 2004 року, що фактично знайшло своє підтвердження у суді і стороною відповідача не заперечено, то такі ділянки вважаються сформованими й реєстрація права постійного користування ними позивачем повинна здійснюватися саме на підставі технічної документації із землеустрою.

Суд також приходить до висновку і стверджує той факт, що при прийнятті оскаржуваного Рішення відповідач безпідставно й неправомірно здійснив поділ земельної ділянки по вул. Руська, 12 м. Бережани із розташованими на ній будівлями та спорудами, якою з 1963 року по даний час користується позивач, як навчальний заклад, незаконно та протиправно виокремивши земельну ділянку під спортивними майданчиком із земельної ділянки цілісного комплексу навчального закладу та передавши її в строкове користування позивача (оренду).

Як вважає суд, такий поділ однієї земельної ділянки відповідачем здійснено без заяви та згоди позивача як правомірного користувача земельної ділянки на дві окремі. При цьому сторона відповідача без зазначення жодних підстав та обґрунтувань змінила цільове призначення частини такої земельної ділянки - із категорії земель громадської забудови (Код підрозділу КВЦПЗ 03.02 "для будівництва та обслуговування будівель освіти") на землі рекреаційного призначення(Код підрозділу КВЦПЗ 07.02 "для будівництва та обслуговування об'єктів фізичної культури і спорту"),

Так, згідно ч.1 ст. 19 Земельного Кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Як вбачається із вищезгаданої інформації відділу Держземагенства у Бережанському районі від 22 жовтня 2014 року №01-17/1517, згідно статистичної звітності форми 6-ЗЕМ станом на 01 січня 2003 року за позивачем внесена площа 1,98 га - забудовані землі - землі громадського призначення, станом на 01січня 2004 року внесена площа 6,30 га - рілля, землі сільськогосподарського призначення для підсобного господарства.

Статтею 38 Земельного Кодексу України до земель житлової та громадської забудови, належать зокрема земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Отже, земельні ділянки по вул. Руська, 12, вул. Руська, 13, вул. Хатки, 121а в м.Бережани Тернопільської області належать саме до категорії земель житлової та громадської забудови.

А тому, зазначене у пункті 2 оскаржуваного Рішення не відповідає положенням законодавства, щодо визначення категорії земель і така категорія земельної ділянки за таким цільовим призначення чинним законодавством України не передбачена.

Окрім цього ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.1 ст. 93 Кодексу право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, за своїм змістом та породжуваними наслідками зазначені права є різними, оскільки на відміну від права постійного користування, право оренди земельної ділянки засноване на принципі строковості та платності.

А тому, прийняття Рішенням відповідача за згаданою заявою позивача про надання останньому дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для обслуговування спортивного майданчика суперечить проханню позивача, а тому прямо порушує його законні права та інтереси.

Суд також констатує той факт, що відповідач належним чином не забезпечив належного обліку спірних земельних ділянок, які перебувають у його власності та в користуванні сторони позивача. Зазначені обставини фактично визнані представником відповідача і доведені дослідженими у судовому засіданні інформацію Бережанською міською радою від 18 лютого 2015 року за №193 про відсутність документів, які підтверджують межі та площу земельних ділянок, якими користується навчальний заклад.

Також, згідно архівної довідки архівного відділу Бережанської районної державної адміністрації від 18 грудня 2014 року №326 в документах архівного фонду Бережанська міська рада за період з 1990 по 1999 роки немає відомостей про затвердження матеріалів (актів) інвентаризації земельних ділянок Бережанської школи-інтернату.

Відповідно до положень ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач заперечує проти даного адміністративного позову, саме він повинен довести належними та допустимими доказами правомірність свого Рішення, яке оскаржується позивачем.

Як вважає суд, сторона відповідача не надала суду жодного належного та допустимого доказу наявності передбачених абзацом другим частини першої статті 123 Кодексу підстав надання земельних ділянок позивачу саме шляхом складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, як це зазначено в оскаржуваному рішенні.

А тому, із наведених вище підстав, враховуючи встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, які підтверджені в суді всебічно дослідженими та перевіреними належними і допустимими доказами в їх сукупності, суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на ту обставину, що позивач не мав і немає жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. Руська, 12 в м.Бережани Тернопільської області, а тому передача земельних ділянок, які використовувалися попередником позивача Бережанською обласною комунальною спеціальною загальноосвітньою школою інтернат І-ІІІ ступенів до позивача відбулася лише формально, без визначення меж таких земельних ділянок в натурі. ... спірна земельна ділянка під спортивним майданчиком перебуває у користуванні іншої юридичної особи Бережанської гімназії ім. Б.Лепкого…, на спірній земельній ділянці окрім їх будівель і споруд знаходяться нежитлові приміщення ( гаражі) власниками яких не є позивач.

Отже, виходячи із вищевикладеного, позивач має право на отримання дозволу на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки за адресами вул. Руська, 12, вул. Руська, 13, вул. Хатки, 121 «а» у м. Бережани Тернопільській області, які перебувають у нього на праві постійного користуванні, а не за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з частинами 1, 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.1 ч.1 ст.3 КАС України).

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Сільські, селищні, міські ради під час здійснення повноважень, передбачених пунктами «а -г» ст. 12 ЗК України щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надані земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення землі із земель комунальної власності, виступають як суб'єкти владних повноважень, що реалізують надані їм законом розпорядчі функції у галузі земельних відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог п. З ст. 152 Земельного Кодексу України - захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Отже, суд прийшов до висновку, що правові обґрунтування заявлених вимог позивача та порушення його права як навчального закладу отримати дозвіл відповідача на виготовлення землевпорядної документації на земельні ділянки, які перебувають у його користуванні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки оскаржуване рішення було прийняте відповідачем Бережанською міською радою, як суб'єктом владних повноважень, що реалізує надані йому законом розпорядчі функції в галузі земельних відносин, з порушенням норм земельного законодавства та порушило права позивача на оформлення у визначеному законом порядку за ним права постійного користування земельними ділянками.

Оскільки суд прийшов до висновку про доведеність факту не відповідності закону оскаржуваного позивачем рішення відповідача, з метою гарантування дотримання і захисту його прав, свобод та інтересів, суд вважає, що рішення ХХV сесії VI скликання ( V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом також встановлено, що позивачем понесені витрати в розмірі 73( сімдесят три) гривні 08 коп. у зв'язку із поданням адміністративного позову до суду.

Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, то вважає за правильне в даній справі застосувати положення ст. 95 та ст. 98 КАС України і стягнути на користь позивача з відповідача Бережанської міської ради Тернопільської області понесені ним судові витрати в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 123 Земельного Кодексу України, ст. ст. 2, 6, 95,98,158-163, 167, 171,172 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ХХV сесії VI скликання ( V засідання) Бережанської міської ради Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року №-1026 «Про розгляд заяви Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи інтернату.

Стягнути з Бережанської міської ради Тернопільської області в користь позивача Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернат 1-111 ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання 73( сімдесят три) гривні 08 коп. понесених судових витрат.

На підставі ч.3 ст. 160 КАС України повний текст постанови виготовлений 24 липня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко