Справа № 2-а-901-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-901-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30% надбавку до пенсії як дитині війни-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Уманського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30% надбавку до пенсії як дитині війни. Посилаються на те, що вони належать до категорії «дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач, всупереч діючому законодавству, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії. Просять: відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період 6 місяців 2010 року; розглянути позов по суті, визнати відмову Відповідача щодо виплати їм щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року по теперішній час протиправними; стягнути з відповідача на їх користь протягом 5 календарних днів з дня набрання судовим рішенням чинності невиплачену заборговану їм в повному обсязі державну соціальну 30% надбавку, що передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 01.01.2010 року; зобовязати відповідача нараховувати їм щомісячне підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в подальшому при нарахуванні пенсії; усі їм витрати за подання позову і розгляд справи стягнути з відповідача на їм користь.

Ухвалами Уманського міськрайонного суду від 2 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які стосуються періоду часу з 1 січня 2006 року по 15 травня 2010 року (включно) залишені без розгляду.

Ухвалами Уманського міськрайонного суду від 2 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які стосуються періоду часу з 1 січня 2006 року по 16 травня 2010 року (включно) залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 свої позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх за останні 6 місяців 2010 року. При цьому зазначили, що вони звертались до відповідача з приводу неправильної виплати належних їм підвищень, однак позитивної відповіді не отримали. Також зазначили, що заяви їм писали представники партії Дітей війни, тому можливо заяви і не були належним чином оформлені, так як вони самі особи похилого віку і потребують захисту. Упродовж 2010 року їм виплати здійснювали у розмірі, меншому, ніж передбачено законом.

Позивач ОСОБА_9 у судове засідання не зявилась, попередньо надала заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_11, проти задоволення позовних вимог заперечив, вказуючи, що позивачі не звертались до відповідача з приводу перерахунку підвищення до пенсії у 2010 році, а звертались лише за період 2006-2008 років. Тому ними пропущено строки звернення до суду. Також зазначив, що обчислення розміру підвищення здійснювалось на підставі постанов Кабінету Міністрів, які є чинними, і в яких встановлювався розмір мінімальної пенсії за віком. Який необхідно застосовувати до спеціальних законів, так як стаття 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно до виплат, передбачених цим законом. Також зазначив, що у 2010 році позивачам здійснювалась виплата підвищення до пенсії як дітям війни, виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, визначеної Постановою Кабінету Міністрів, а не ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, пояснив, що відповідачем здійснюються виплати, передбачені у Державному бюджеті України, і самостійно здійснювати виплату бюджетних коштів, якщо такі виплати не передбачені, відповідач не може.

Суд, заслухавши позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 7 травня 1944 року, і згідно посвідчення серії АВ №092770 від 18 жовтня 2002 року являється пенсіонером по інвалідності. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_2 народилась 11 травня 1935 року, і згідно посвідчення №118938 від 10 січня 1997 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_3 народилась 30 вересня 1942 року, і згідно посвідчення №128380 від 20 травня 1996 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_4 народився 25 квітня 1937 року, і згідно посвідчення №130100 від 1 вересня 1997 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_5 народилась 25 серпня 1939 року, і згідно посвідчення серії АЗ №395158 від 18 листопада 2002 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_6 народився 27 листопада 1944 року, і згідно посвідчення серії АВ №167253 від 10 березня 2004 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_7 народилась 23 грудня 1940 року, і згідно посвідчення №126220 від 27 жовтня 1994 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_8 народився 12 жовтня 1935 року, і згідно посвідчення серії АГ №123306 від 9 червня 2004 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_9 народилась 27 червня 1937 року, і згідно посвідчення серії АВ №162021 від 26 серпня 2003 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

ОСОБА_10 народилась 15 березня 1942 року, і згідно посвідчення серії АВ №167313 від 18 березня 2004 року являється пенсіонером по віку. Згідно відмітки у посвідченні також являється дитиною війни.

Відповідно до статт1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України, та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції Закону, яким внесено зміни, №107-VІ (107-17) від 28.12.2007 року, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008, від 22.05.2008 року, статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції Закону України №107-VІ (107-17), від 28.12.2007 року, визнано неконституційною, а відповідно до попередньої редакції ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.150 та ч.2 ст.152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України, які є обов'язковим до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені; закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Виходячи з вимог ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач по винен був нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, з 22.05.2008 року.

Частиною 3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ст.8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

В частині 2 статті 3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни встановлено, що державні і соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлено, що рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивача, яка передбачена ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, покладено на управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області, за місцем проживання позивача, тому Управління ПФ України в м.Умань Черкаської області являється належним відповідачем по даній справі.

Ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, надає позивачу право на отримання щомісячно підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а наявність порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком для визначення розмірів пенсій, який визначений в ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та відсутність мінімального розміру пенсії за віком для визначення розміру підвищень дітям війни, надбавок та інших виплат, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання підвищення до пенсії, яке передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008, від 22.05.2008 року, статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції Закону України №107-VІ, від 28.12.2007 року, визнано неконституційною, а інший розмір законодавцем не визначено, тому при нарахуванні підвищення до пенсії дітям війни, необхідно застосовувати ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що діяла до визнання КС України змін неконституційними.

Безпідставні посилання відповідача на невиплату підвищення до пенсії, в належному розмірі, через відсутність коштів (не надходження коштів з Державного бюджету України), для забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивачу виплачується надбавка дітям війни, але не в розмірі 30%, як передбачено Законом, а в меншому розмірі, тому виплачені кошти необхідно врахувати при перерахунку та виплаті позивачеві підвищення до пенсії, в розмірі, який передбачений ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Посилання в даному випадку відповідача на те, що розміри мінімальної пенсії за віком для спеціальних законів встановлені Постановою Кабінету Міністрів України, безпідставні, так як підзаконні акти не можуть звужувати чи змінювати змісту закону.

За таких обставин, позовні вимоги позивачів про зобовязання зробити перерахунок недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, в межах шестимісячного строку звернення до суду, обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснювати щомісячно нарахування та виплату позивачу державного підвищення до пенсії, як дитині війни, в подальшому, не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, при здійсненні ними владних управлінських функцій, таким чином, неможливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки, на час розгляду справи, відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову відповідача щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії, так як позивачі не звертались до відповідача з приводу перерахунку підвищення до пенсії що стосуються періоду з 16-17 травня 2010 року по 16-17 листопада 2010 року (в залежності від дати звернення до суду з позовом) і за вказаний період часу відповідач не відмовляв позивачам у проведенні перерахунку та виплаті підвищення до пенсії.

Однак, згідно ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін. Враховуючи те, що відповідачем, незалежно від наявності звернень позивачів про проведення перерахунку та виплати підвищень до пенсії за період часу з 16-17 травня 2010 року по 16-17 листопада 2010 року (в залежності від дати звернення до суду з позовом), підвищення до пенсії виплачувались всупереч вимогам статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області щодо способу обчислення та розміру виплат позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підвищення до пенсії як дітям війни, за період з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року, та визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області щодо способу обчислення та розміру виплат позивачам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підвищення до пенсії як дітям війни, за період з 17 травня 2010 року по 17 листопада 2010 року.

Згідно статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Кожним з позивачів при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідними квитанціями про сплату судового збору, тому такі кошти підлягають стягненню на користь позивачів з Державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 8, 22, 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та керуючись ст.ст. 11, 17, 19, 71, 94, 99, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Управління Пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30% надбавку до пенсії як дитині війни, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області щодо способу обчислення та розміру виплат позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підвищення до пенсії як дітям війни, за період з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області щодо способу обчислення та розміру виплат позивачам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підвищення до пенсії як дітям війни, за період з 17 травня 2010 року по 17 листопада 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Умань Черкаської області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підвищення до пенсії як дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період часу.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м.Умань Черкаської області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підвищення до пенсії як дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 17 травня 2010 року по 17 листопада 2010 року, з урахуванням здійснених виплат за вказаний період часу.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 сплачений ним судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_7 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_8 сплачений ним судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_9 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_10 сплачений нею судовий збір в сумі 3 гривні 40 копійок.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: О.В. Корман