Справа № 450/2524/14-а 2-а/450/14/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 р. Справа № 876/3387/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Большакової О.О.,

Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2015 року у справі №450/2524/14-а за позовом ОСОБА_2 до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення сесії Лапаївської сільської ради,-

В С Т А Н О В И В:

10.09.2014р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (далі - Управління), третя особа ОСОБА_3, просив визнати протиправним і скасувати рішення сесії Лапаївської сільської ради Пустомитівського району №137 від 26.07.2013р.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.03.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.03.2015р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано вимог ст.159 та ст.70 КАС України і постановлено незаконне та необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам процесуального закону. В ході процесу і в постанові суду не наведено жодної підстави для заперечення позову по суті. В акті на право власності на земельну ділянку вказано, що розмір земельної ділянки позивача 0,2555га, в той час як після зміни конфігурації паркану на ділянці ОСОБА_3 розмір земельної ділянки позивача склав 0,2157 га, про що складено акт земельної комісії Лапаївської сільської ради від 25.03.2014р. Сесія сільської ради, згідно діючого законодавства, не наділена правом уточняти розмір земельних ділянок, збільшуючи їхню площу. Вказує, що фактично йдеться про протиправне «узаконення» рішенням сільської ради самовільно захопленої земельної ділянки, частина якої належить позивачу на праві власності.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, представник відповідача та третя особа щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2555га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на АДРЕСА_1, Пустомитівського району, Львівської області, та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 21.01.2004р. Серії ЛВ 008453, виданий Лапаївською сільською радою (а.с.5). Кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0014.

Згідно з актом встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 11.12.2003р. земельна ділянка позивача з східної сторони межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 площею 0,1866 га, якій така передана у приватну власність згідно цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю від 27.04.1998р. (а.с.22).

Відповідно до вказаного Державного акта на плані зовнішніх меж земельної ділянки гр.ОСОБА_4 (у якої ОСОБА_2 придбав земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02.12.2003р. (а.с.9)) позначені літерою «Г», що відповідає фактичному розташуванню земельної ділянки в натурі.

При оформленні документів для виготовлення проекту землеустрою по зміні цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1, позивач отримав рішення Лапаївської сільської ради №137 від 26.07.2013р. про уточнення площі земельної ділянки ОСОБА_3

Згідно з вказаним рішенням уточнено площу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1266га (розмірами по периметру 42,50х26,50х42,50х29,81 м) ОСОБА_3, яка належить їй на праві власності (державний акт ЛВ №010164) на площу 0,1303 га (розмірами по периметру 45,79х26,50х49,19х31,16 м) (а.с.45).

Вважаючи що рішенням сесії Лапаївської сільської ради №137 від 26.07.2013р. зменшено площу земельної ділянки з 0,2555 га до 0,2157 га, а тому таке рішення є незаконним та таким, що суперечать вимогам законодавства, що стало підставою звернення ОСОБА_2 із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 107 Земельного Кодексу України в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин зазначено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.155 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до чинного законодавства підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно стаття 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч.1 ст.2 КАС України, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції, що діяла на час видачі позивачу державного акта на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено сторонами в судовому засіданні, що позивач є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу про що отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, а ОСОБА_3 земельна ділянка по АДРЕСА_2 передана у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Лапаївської сільської ради народних депутатів від 17.10.1997р. №1, про що отримано державний акт на право приватної власності на землю Серії ЛВ №010164.

Між позивачем та третьою особою існує спір щодо площ земельних ділянок, які є суміжними та перебувають у їхній власності, та які уточнені рішенням Ради №137 від 26.07.2013р.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи дає можливість колегії суддів дійти до переконання, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельні ділянки виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 ЗК України та 16 Цивільного кодексу України.

Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 1 жовтня 2013 року у справі за позовом заступника прокурора м. Ялти Автономної Республіки Крим в інтересах Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища до Кореїзської селищної ради, управління Державного комітету по земельних ресурсах в м. Ялті Автономної Республіки Крим, треті особи: Державна адміністрація парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Лівадійський», «Масандрівський», «Місхорський» та інші, про визнання незаконним та скасування рішення, спонукання до виконання певних дій, яка в порядку ст.244-2 КАС України є обов'язкова для всіх судів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, що є наслідком скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Колегія суддів в силу приписів ч.2 ст.157 КАС України роз'яснює позивачу, що даний спір належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2015 року у справі №450/2524/14-а скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення сесії Лапаївської сільської ради - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Повний текст Ухвали виготовлено 18.08.2015р.