Справа № 2а-833/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2011 р. Справа № 2a-833/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Вилки О.С.

представників:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: не з"явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Косівському районі

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 578506,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Косівському районі 10.03.2011 року звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 578506,30грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24.03.2009 р. по 06.04.2009 р. працівниками ДПІ в Косівському районі було проведено виїзну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.07.2006р. по 31.12.2008р., де встановлено заниження податку. За результатами перевірки було винесено податкові рішення за № /0 та № /0 від 21.04.2009року. Також зазначає, що дані рішення були оскаржені відповідачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року позов задоволено частково. 02.09.2010 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Крім того, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2010 року, однак під час касаційного провадження подала заяву про відмову від касаційної скарги. 27.01.2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України закрито касаційне провадження у справі. Рішення по справі набрало законної сили. А тому з урахування того, що постанова вступила в законну силу, відповідач повинен був сплатити заборгованість. Однак, відповідач добровільно не сплатив штрафні санкції, на підставі чого позивач звернувся з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце і дату проведення судового засідання був належним чином повідомлений, наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що з 24.03.2009 року по 06.04.2009 року Державною податковою інспекцією в Косівському районі було проведено виїзну планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року.

За результатами перевірки складено акт за № 472/17-0/НОМЕР_1 від 06.04.2009 року, в якому зафіксовано наступні порушення:

- ст.1 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва, в частині перевищення виручки в сумі 500 000 грн.,

- абзацу другого п.9 Наказу ДПА України №599 від 29.10.1999 року, в частині несвоєчасного подання звітів платника єдиного податку;

- п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п.7.2.8 п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7, п.9.4 ст.9 ЗУ Про податок на додану вартість, в результаті чого донараховано податку на додану вартість за період з 21.11.2006 року по 31.12.2007 року в сумі 365252,16 грн.;

- п.п 9.12.2 п. 9.12 ст.9 ЗУ Про податок з доходів фізичних осіб в сумі 28248,05грн.;

- п.1 ст.9 ЗУ Про систему оподаткування, п.п. а, вп.19.1 ст.19 ЗУ Про податок з доходів фізичних осібта ст.4 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат та не подано декларацію про дохід за 2007 рік.

З даного акту перевірки вбачається, що ОСОБА_1 03.07.2006 року зареєстрована Косівською районною адміністрацією як фізична особа - підприємець та 03.07.2006 року взята на податковий облік як платник податків Державною податковою інспекцією в Косівському районі. У період, що перевірявся, відповідач була платником єдиного та фіксованого податків.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування. Фактично у періоді перевірки з 03.07.2006 року по 31.12.2007 року здійснювала торгівельну діяльність (інструмент, замки, спец.одяг), згідно договорів суборенди з ТзОВ "Бізон ІФ" на здійснення реалізації продукції, що належала ТзОВ "Бізон ІФ".

У відповідності до звітів, поданих відповідачем до Державної податкової інспекції в Косівському районі, обсяг виручки у четвертому кварталі 2006 року становив 87855,00 грн. Однак згідно банківських виписок про рух коштів по розрахунковому рахунку відповідача за вказаний період значилось 683997,75грн., тобто більше 500 000 грн.

Як зазначено в акті перевірки, ОСОБА_1 у відповідності до ст.6 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва, починаючи з наступного періоду (кварталу) повинна була перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, а також відповідно до п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.4 ст.9 ЗУ Про податок на додану вартістьповинна була зареєструватися як платник ПДВ. Однак, ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування та не подавала при цьому до ДПІ в Косівському районі декларації з податку на додану вартість.

На підставі вищевказаного акту перевірки Державною податковою інспекцією в Косівському районі винесено податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 21.04.2009 року, якими відповідачу визначено суму податкового зобовязання відповідно зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 28248,05 грн., та податку на додану вартість в сумі 550258,24грн., в тому числі 365252,16 грн. за основним платежем та 18506,08грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Згідно ст.1 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 000,00 грн.

Згідно ст.6 Указу у разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Закону, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Пунктом 4 ст.1 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництвапередбачено, що під терміном виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) слід вважати суму, яка фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт. послуг).

Оскільки кошти від реалізації комісійного товару поступили на поточний розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, то такі кошти і є виручкою в розумінні п.4 ст.1 даного Указу.

Тому кошти від реалізації комісійного товару враховуються при визначенні граничного обсягу виручки, при перевищенні якого субєкт малого підприємництва втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Так як фізична особа підприємець ОСОБА_1 за четвертий квартал 2006 року від здійснення операцій з продажу продукції, в тому числі й від реалізації товару згідно договору комісії, отримала виручку в сумі 683997,75 грн. у відповідності до ч.1 ст.5 Указу, відповідач повинна була перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у передбачений даним Указом строк, не перейшла на загальну систему оподаткування.

Встановлений нормативним актом обовязок платника єдиного податку перейти на загальну систему оподаткування в зазначених випадках означає, що з настанням такого обовязку він втрачає право на сплату єдиного податку та зобовязаний сплачувати податки, збори (обовязкові платежі) в загальному порядку.

Крім того, в порушення п.1 ст.9 ЗУ Про систему оподаткування, п.п. вп.19.1 ст.19 ЗУ Про податок з доходів фізичних осібпідприємець не подавала декларацію про доходи фізичних осіб.

Разом з тим, в порушення вимог п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.4 ст.9 ЗУ Про податок на додану вартість, відповідач не надіслала податковому органу заяву про реєстрацію платником ПДВ протягом двадцяти календарних днів, наступних за звітним податковим періодом.

Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного.

Відповідно до абзацу 2 п.4.7 ст.4 ЗУ Про податок на додану вартість у випадках, коли платник податку здійснює діяльність з поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена у порядку, встановленому цим Законом. Датою збільшення податкових зобов'язань комісіонера є дата, визначена за правилами, встановленими пунктом 7.3 цього Закону, тобто датою виникнення податкових зобовязань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ЗУ Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державним цільовими фондамибазовим податковим періодом платника податків є календарний місяць.

Згідно п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 даного Закону: сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного податного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідач вказані податкові повідомлення-рішення оскаржував в суді, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року позов задоволено частково. 02.09.2010 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Крім того, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2010 року, однак подала заяву про відмову від касаційної скарги. 27.01.2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України закрито касаційне провадження у справі. Тобто, сума штрафних санкцій, яка підлягає до сплати відповідачем становить 578506,30 грн. Дана обставина підтверджується поданими копіями постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2009 року, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2010 року та копією ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.01.2011 року, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, обставина, з приводу правомірності застосування до відповідача штрафних санкцій в сумі 578506,30грн. встановлена то вона не підлягає доказуванню.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією в Косівському районі згідно податкових повідомлень-рішень № /0 та № /0 від 21.04.2009 року правомірно визначено суму податкового зобовязання .

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, вул.Ірчана, 28, м.Косів, код НОМЕР_1 в дохід Державного бюджету України заборгованість перед бюджетом в сумі 578506 (п"ятсот сімдесят вісім тисяч п"ятсот шість) грн. 30коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 08.04.2011 року.