Справа № 750/3062/15-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3062/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
17 серпня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Літвіної Н.М., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -
Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у розмірі 2965,68 грн. за період з 21.10.2014 по 31.01.2015.
Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.
Відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради як особа, яка переміщується із тимчасово-окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 21 жовтня 2014 року.
23 жовтня 2014 року рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була призначена допомога на сім`ю у розмірі 884 грн.
22.01.2015 Міністерством соціальної політики України на адресу структурних підрозділів соціального захисту населення обласних та Київської міської державних адміністрацій було надіслано лист № 684/о/14-15/5 про організацію роботи забезпечення соціального захисту сімей військовослужбовців, в якому зазначалося, що питання надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житловим приміщенням та не отримує виплат на зазначені цілі (а.с. 9).
19.02.2015 управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради позивачу було надіслано повідомлення № 05-06/17 про обсяг надміру сплачених коштів та строки їх повернення, відповідно до якого позивач повинен був повернути 2965,68 грн. у вигляді виплаченої допомоги особам для покриття витрат на проживання, у тому числі витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 3).
Відповідно додатку № 1 до довідки № 70/9/32 військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2015 ОСОБА_2 отримує компенсацію за піднайом житла з 09.07.2014, в цій же довідці зазначено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 житловими приміщеннями не забезпечувалися (а.с. 10).
06.02.2015 було прийнято розпорядження № 05-15/402, яким було вирішено припинити виплату допомоги з 01.02.2015 та здійснити розрахунок надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.10.2014 по 31.01.2015 (а.с. 11).
Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 ст. 14 Закону передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами.
Закон чітко передбачає такий вид соціального захисту, як виплата компенсації, тобто, іншими словами - соціальна виплата, що компенсує витрати за найм житла, та унеможливлює отримання військовослужбовцями та членами їх сімей однакових пільг, гарантій та компенсації з кількох різних підстав.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не має право на одночасне отримання двох видів соціальних виплат, адже у зв`язку з нарахуванням з 09.07.2014 чоловіку ОСОБА_1 компенсації за піднайом житла, вона втратила право на отримання такої допомоги.
Відповідно до п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, є безумовною підставою для припинення виплати вказаної допомоги.
За таких обставин, позивач правомірно припинив виплату відповідачеві означеної допомоги.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.
Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев
суддя Н.М.Літвіна
суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Літвіна Н. М.

Файдюк В.В.