Справа № 2а-1870/2129/12
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2012-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-1870/2129/12

копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2012 р. Справа № 2a-1870/2129/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Веріус" до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що займається підприємницькою діяльністю, є фізичною особою-підприємцем, до видів діяльності якого відноситься, зокрема, роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами ( підклас 52.48.2 Класифікатора видів економічної діяльності). Подав до Охтирської МДПІ заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, а 18 лютого 2012 року отримав рішення податкового органу про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку. Вважає відмову відповідача протиправною, оскільки обмеження на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності поширюється тільки на суб’єктів господарювання, які здійснюють операції з сировиною, а не з готовою споживчою продукцією. Просить визнати протиправним та скасувати рішення Охтирської МДПІ про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку, зобов'язати зареєструвати ТОВ "Веріус" платником єлинрого податку.

В судовому засіданні представники позивача пояснили, що відмова Охтирської МДПІ у видачі свідоцтва платника єдиного податку мотивована тим, що не можуть бути платниками єдиного податку суб’єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення. Проте Податковий кодекс України не містить визначення понять “видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння”, тому слід виходити з видів господарської діяльності у відповідності до Національного класифікатора видів економічної діяльності ДК 009:2005 (КВЕД ДК 009:2005). Відповідно до КВЕД ДК 009:2005 діяльність з виробництва дорогоцінних металів належить до підкласу 27.41.10.При цьому, цей підклас не включає виробництво ювелірних виробів з дорогоцінних металів. Роздрібна торгівля ювелірними виробами, яку здійснює позивач, відноситься до підкласу 52.48.2 КВЕД ДК 009:2005. Таким чином, обмеження на застосування спрощеної системи оподаткування не поширюється на суб’єктів господарювання, які здійснюють операції з готовою споживчою продукцією. Просить визнати протиправним та скасувати рішення Охтирської МДПІ про відмову в застосуванні до нього спрощеної системи оподаткування та зобов’язати видати свідоцтво платника єдиного податку.

Представник відповідача проти позову заперечувала та пояснила, що платником у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування були зазначені такі види діяльності, при здійсненні яких суб'єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку. У Податковому кодексі поняття "видобуток, виробництво, реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння" не визначено. Терміни, що застосовуються у Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами. Зі змісту статті 1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" та Інструкції про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99 N 244 модна зробити висновок, що дорогоцінний метал - це золото, срібло, платина, метали платинової групи, а виріб з дорогоцінного металу - це будь - який ювелірний виріб. Реалізація дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння є реалізацією ювелірних виробів.

Розподіл видів діяльності відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2005, пов'язаних з виробництвом та реалізацією дорогоцінних металів, класифікація видів економічної діяльності має переважно статистичне призначення і та методологічні основи застосування. Вважає рішення про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку таким, що відповідає нормам законодавства. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ТОВ "Веріус" є юридичною особою, до видів діяльності якого відноситься, зокрема, роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами ( підклас 52.48.2 Класифікатора видів економічної діяльності). 20 січня 2012 року позивач подав до Охтирської МДПІ заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с. 9-10). 18 лютого 2012 року отримав рішення податкового органу про відмову у застосуванні до нього спрощеної системи оподаткування, яке мотивоване тим, що не можуть бути платниками єдиного податку суб’єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі ювелірних виробів ( а.с.11,12).

Таку відмову податкового органу суд вважає протиправною з огляду на таке. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.291.3 ст.293 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, які здійснюють видобуток, виробництв, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Системний аналіз норм Податкового Кодексу свідчить про те, що у деяких випадках вид господарської діяльності визначається прямим посиланням на національний класифікатор видів економічної діяльності ДК 009:2005 (КВЕД ДК 009:2005) (статті 48, 154, 209, 291, 298, підрозділ 4 розділу XX Податкового кодексу України). При цьому, відповідно до пункту 298.3 статті 298 та пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України вид господарської діяльності згідно з КВЕД безпосередньо зазначається у заяві та свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" визначено, що:

- дорогоцінні метали - золото, срібло, платина і метали платинової групи паладій, іридій, родій, осмій, рутеній) у будь-якому вигляді та стані (сировина, сплави, напівфабрикати, промислові продукти, хімічні сполуки, вироби, відходи, брухт тощо) (пункт 1);

- дорогоцінне каміння - природні та штучні (синтетичні) мінерали в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах) (пункт 2);

- дорогоцінне каміння органогенного утворення - перли і бурштин в сировині, необробленому та обробленому вигляді (пункт 3);

- видобуток дорогоцінних металів - вилучення дорогоцінних металів з надр і відходів гірничо-збагачувального або металургійного виробництва (хвости збагачення, відвали, шлаки, шлами, недогарки) усіма можливими способами (пункт 5);

- видобуток дорогоцінного каміння та напівдорогоцінного каміння - вилучення дорогоцінного каміння та напівдорогоцінного каміння з гірських порід усіма можливими способами (пункт 6);

- виробництво дорогоцінних металів - вилучення дорогоцінних металів із комплексних руд, концентратів та інших напівпродуктів, відходів і брухту, що містять ці метали, та афінаж дорогоцінних металів (пункт 7);

- афінаж дорогоцінних металів - металургійний процес одержання дорогоцінних металів високої чистоти шляхом відділення від них забруднюючих домішок (пункт 19).

Згідно із КВЕД ДК 009:2005 діяльність щодо видобутку дорогоцінних металів належить до підкласу 13.20.0 "Добування руд інших кольорових металів", а діяльність щодо видобутку дорогоцінного каміння - до підкласу 14.50.0 "Інші галузі добувної промисловості, не віднесені до інших групувань".

Діяльність щодо виробництва дорогоцінних металів належить до підкласу 27.41.0, що включає виробництво та афінаж необроблених дорогоцінних металів: золота, срібла, платини тощо; виробництво сплавів з дорогоцінних металів; виробництво напівфабрикатів з дорогоцінних металів; нанесення покриття з срібла на недорогоцінні метали; нанесення покриття з золота на недорогоцінні метали та срібло; нанесення покриття з платини або металів платинової групи на золото, срібло та недорогоцінні метали. При цьому, цей підклас не включає:

- виробництво годинникових корпусів з дорогоцінних металів (клас 33.50);

- виробництво ювелірних виробів з дорогоцінних металів (клас 36.22).

Жоден із зазначених видів діяльності не містить робіт, які б включали або були б пов'язані з виготовленням ювелірних та побутових виробів з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням. Зазначені види діяльності не передбачають наявність як результату їх провадження кінцевого продукту (товару) у вигляді ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, що можуть бути реалізовані.

Таким чином, не можуть обрати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності юридичні особи і фізичні особи - підприємці, які здійснюють видобуток, виробництво, реалізацію дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, у тому числі органогенного утворення, за сферою регулювання Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" та вищевказаними кодами КВЕД ДК 009:2005.

Щодо сфери торгівлі ювелірними виробами з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням у КВЕД ДК 009:2005 визначені:

- підклас 51.47.9 "Оптова торгівля іншими непродовольчими товарами споживчого призначення, н. в. і. г.". Цей підклас включає:

- оптову торгівлю неелектричними музичними інструментами та нотами, фотографічними та оптичними товарами, іграми та іграшками, годинниками, ювелірними виробами, спортивними товарами, велосипедами, їх частинами та належностями, виробами зі шкіри та дорожніми належностями, іншими непродовольчими товарами споживчого призначення;

- підклас 51.52.4 "Оптова торгівля золотом та іншими дорогоцінними металами";

- підклас 51.56.0 "Оптова торгівля іншими проміжними продуктами", що включає оптову торгівлю коштовним камінням;

- підклас 52.12.0 "Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту". Цей підклас включає: роздрібну торгівлю в універсальних магазинах широким асортиментом товарів без переваги продовольчих товарів: одягом, меблями, побутовими електротоварами, залізними виробами, косметичними товарами, ювелірними виробами, іграшками, спортивними товарами тощо;

- підклас 52.48.2 "Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами".

При цьому, Податковим кодексом України не встановлено обмежень на застосування спрощеної системи оподаткування суб'єктами господарювання, що здійснюють діяльність з виготовлення та реалізації ювелірних та побутових виробів з дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням.

Таким чином, достатніми умовами для застосування спрощеної системи оподаткування відповідно до норм Податкового кодексу України є здійснення виробництва годинникових корпусів з дорогоцінних металів, виробництва ювелірних виробів з дорогоцінних металів, а також оптової та роздрібної торгівлі ювелірними виробами. При цьому, про такі види діяльності фізична особа - підприємець зазначає у заяві при обранні спрощеної системи оподаткування.

Враховуючи норми пунктів 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України щодо презумпції правомірності рішень платника податків у разі неоднозначного (множинного) трактування його прав і обов'язків, а також пункту 56.21 статті 56 цього Кодексу, за яким у таких випадках рішення приймається на користь платника податків, суд вважає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці при здійсненні ними виробництва годинникових корпусів з дорогоцінних металів, виробництва ювелірних виробів з дорогоцінних металів, а також оптової та роздрібної торгівлі ювелірними виробами мають право обрати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та зареєструватися платниками єдиного податку відповідно до норм Податкового кодексу України.

При цьому суд вважає безпідставним посилання відповідача на Інструкцію про здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99 р. N 244, як на нормативний акт, що містить визначення поняття “вироби з дорогоцінного металу”, оскільки ця Інструкція стосується лише питань здійснення державного експертно-пробірного контролю за якістю ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінних металів, матеріалів, що містять дорогоцінні метали, відповідності їх державним стандартам, а також відповідності вставок із дорогоцінного каміння (природного та штучного), дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння (природного та штучного) найменуванню, ваговим та технічним характеристикам, зазначеним на етикетці (бирці) виробу, а тому не може застосовуватися для визначення вимог щодо обрання спрощеної системи оподаткування.

Суд вважає, що відмова Охтирської МДПІ позивачу у переході на спрощену систему оподаткування з 01.01.2012 року є такою, що прийнята з порушенням вимог Податкового кодексу України, відповідно є протиправною, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов’язання відповідача вчинити дії щодо видачі свідоцтва платника єдиного податку.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Веріус" до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії – задовольнити.

Визнати протиправною відмову Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області у переході на спрощену систему оподаткування товариству з обмеженою відповідальністю "Веріус" від 03.02.2012 року та зобов'язати Охтирську об'єднану державну податкову інспекцію Сумської області вчинити дії щодо видачі свідоцтва платника єдиного податку товариству з обмеженою відповідальністю "Веріус".

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя (підпис) О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко