Справа № 185/8209/15-а
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/8209/15-а
Провадження № 2-а/185/473/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. при секретарі судового засідання Мерцаловій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові просить суд визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю ОСОБА_1 неправомірними та протиправними.

3обовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок в розмірі 86% та виплату пенсії державному службовцю ОСОБА_1 з 31.01.2011 року за довідкою управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської обл. від 15.07.2015р. № 2046/05 про складові заробітної плати, для призначення пенсії відповідно до Закону України * Про державну службу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач зазначає, що дії відповідача щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, грошової допомоги за сумлінну безперервну працю (матеріальна допомога за вислугу років), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю являються протиправними.

Відповідач надав суду письмові заперечення в яких просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що розрахунок сум пенсії проведено позивачу на підставі діючого законодавства України.

Від позивача по справі на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено наступне. З 01.09.2007р. позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернувся із заявою від 16.07.2015 року на адресу відповідача з вимогою приєднати до пенсійної справи уточнюючу довідку від 15.07.2015р. № 2046/05 про заробіток за період з 01.02.2009р. по 31.01.2011 року з урахуванням інших виплат, з яких справляються страхові внески, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років і здійснити перерахунок пенсії з урахуванням неврахованих з моменту призначення пенсії вказаних виплат.

ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі від 21.07.2015р. № Т/147 «Про надання інформації», позивачеві було відмовлено з посиланням на ст.33 закону України «Про державну службу» та постанову КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та запропоновано у випадку незгоди звернутися до суду.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислювання пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу, з яких справляються страхові внески, збори, до соціальних фондів, що діяла на день одержання заробітку.

Аналогічну думку висловив Верховний суд України в своїй Постанові від 20 лютого 2012року, згідно якої зміст наведених норм отримувані зареєстрованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплаченні страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислювання пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Стаття 33 закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, відмовляючи позивачу у врахуванні для розрахунку розміру пенсії інших виплат, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.2 ст.33 вищезазначеного закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 зазначеного закону визначено структуру заробітної плати: - основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога за сумлінну безперервну працю (матеріальна допомога за вислугу років) входили до системи оплати праці державного службовця.

Частиною 7 ст.33 вищезазначеного закону встановлено, що умови праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.35 зазначеного закону державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З огляду на вищезазначене виплата матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговано Уряду України.

Крім цього, затверджена постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.02.2011. №5-1 форма довідки про складові частини заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до закону України «Про державну службу» вказує на необхідність Пенсійного фонду врахувати позивачу інші виплати. Пунктом 2 ч.І ст.4 закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками

єдиного внеску також є працівники-громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами), згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах, організаціях, в інших юридичних осіб-підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту). Тобто, працівники, які працюють і перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

За змістом ч. 2 ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80-90 відсотків від суми їх заробітної плати, на яку нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Позивачу була призначена пенсія державного службовця в розмірі 89 відсотків з урахуванням стажу роботи на державній службі 19 років від суми заробітної плати, на яку нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Довідка про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи від 15.07.2015р. №2046/05 підтверджує що на всі виплати, які включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України своєю постановою від 20.02.2012 року звертає увагу на перевагу в застосуванні норм права спеціальних законів, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: стаття 66 закону України «Про пенсійне забезпечення», та ст.41 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Відповідно до ч.1 ст.66 закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачається, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачається, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії. Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у чому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога за вислугу років оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

Керуючись ст.ст. 69, 159, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю ОСОБА_1 неправомірними.

3обовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок в розмірі 86% та виплату пенсії державному службовцю ОСОБА_1 з 31.01.2011 року за довідкою управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської обл. від 15.07.2015р. № 2046/05 про складові заробітної плати, для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки і для вирішення соціально-побутових питань, та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати орган Державної казначейської служби України стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 73.08 (сімдесят три) гривні 08 копійок із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунку суб'єкта владних повноважень - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Головін.