Справа № 2а-83/11/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2011 р. Справа № 2a-83/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Прут Ю.А.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Калуського міськрайонного центру зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 752,71 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Калуський міськрайонний центр зайнятостіробочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що за відповідачем залишається невідшкодованою незаконно отримана допомога по безробіттю в сумі 752,71 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як безробітна з 05.09.2006 року по 19.02.2007 року, 02.03.2007 року по 18.07.2007 року та одночасно, а саме, в період з 30.01.2001 року була зареєстрована як фізична особа субєкт підприємницької діяльності. Про факт зайняття підприємницькою діяльністю Калуський міськрайонний центр зайнятості відповідно до вимог абзацу 1 ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття позивача не повідомила, за час перебування на обліку за період з 05.09.2006 року по 19.02.2007 року та 02.03.2007 року по 18.07.2007 року отримала допомогу по безробіттю в сумі 752,71 грн. У звязку з наведеним, на підставі акту розслідування про подання особою недостовірних відомостей про зайнятість в період перебування на обліку в центрі зайнятості та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №799 від 07.09.2010 року, директором Калуського міськрайонного центру зайнятості прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 коштів в сумі 752,71 грн. незаконно виплаченої їй допомоги по безробіттю за вказаний період. 10.09.2010 року відповідачу було направлене повідомлення про необхідність сплати 752,71 грн., однак в добровільному порядку відповідач кошти не сплатила.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася хоча, із врахуванням вимог ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася завчасно та належним чином. Судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2006 року та 02.03.2007 року ОСОБА_2 звернулася до Калуського центру зайнятості, як така, що шукає роботу, та якій 05.09.2006 року та 02.03.2007 року надано статус безробітньої. При зверненні до Калуського міськрайонного центру зайнятості відповідач повідомила, що на час звернення до центру зайнятості вона як субєкт підприємницької діяльності не зареєстрована.

У вересні 2010 року позивачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яким встановлено, що згідно даних обміну з виконавчим комітетом Калуської міської ради Івано-Франківської області відповідач з 30.01.2001 року була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа. Одночасно з 05.09.2006 року по 19.02.2007 року та з 02.03.2007 року по 18.07.2007 року, приховуючи факт реєстрації, перебувала на обліку в Калуському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна особа та отримувала допомогу по безробіттю. За період з 05.09.2006 року по 22.12.2006 року та з 17.03.2007 року по 23.05.2007 року відповідач протиправно одержувала допомогу по безробіттю в розмірі 442,55 грн. та 310 грн.

Відповідно частини 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" у разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу. Реєстрація громадян провадиться при пред'явленні паспорта і трудової книжки, а в разі потреби військового квитка, документа про освіту або документів, які їх замінюють.

У відповідності до підпункту "б" пункту 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, влючаючи підприємців.

Частиною 2 статті 50 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку встановленому законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 43 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Згідно частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на відповідача покладено обовязок, повідомити позивача про його реєстрацію як фізичної особи підприємця, оскільки вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а її наявність у відповідності до ч.1 ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" є перешкодою у наданні відповідачу статусу безробітного.

Крім того, суд зазначає, що у заяві від 02.03.2007 року ОСОБА_2 повідомила позивача, що як субєкт підприємницької діяльності вона не зареєстрована. В той час, як відповідно до даних державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Калуської міської ради, які містяться в матеріалах справи, відповідач з 30.01.2001 року була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що за період з 05.09.2006 року по 22.12.2006 року та з 17.03.2007 року по 23.05.2007 року відповідачу, як безробітній виплачено 752,71 грн. допомоги по безробіттю.

Відповідно п.1 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року за № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року за № 7-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248 (далі Порядок) цей Порядок визначає механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до п.5 ч.2 ст.12 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п.16 ч.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та ч.3 ст.22 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно п.2 Порядку, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Як встановлено судом, позивачем на підставі акту розслідування за №799 від 07.09.2010 року Калуського міськрайонного центру зайнятості про подання особою недостовірних відомостей про зайнятість в період перебування на обліку в центрі зайнятості та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оформлено наказ за № 212 від 08.09.2010 року, щодо повернення відповідачем виплачену допомогу по безробіттю за період з 05.09.2006 року по 22.12.2006 року та з 17.03.2007 року по 23.05.2007 року в сумі 442,55 грн. та 310,16 грн. 13.09.2010 року відповідачу надіслано повідомлення про необхідність повернути кошти, однак відповідач, в порушення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", не повернув позивачу незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 752,71 грн.

Частиною третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в порушенні статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття протиправно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 752,71 гривень за період з 05.09.2006 року по 19.02.2007 року та 02.03.2007 року по 18.07.2007 року, яка підлягає поверненню Калуському міськрайонному центру зайнятості.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Калуського міськрайонного центру зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття кошти в сумі 752 (сімсот п'ятдесять два) гривні 71 копійку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 30.03.2011 року.