Справа № 820/4954/15
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 р.Справа № 820/4954/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретарів судового засідання Тітової А.В., Ружинської К.О.

представників позивача - Кравцової С.М., Загребельного Р.В.

представника відповідача - Коваленко М.В.

представника третьої особи - Грєнкова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015р. по справі № 820/4954/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технік - Центр"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківській області третя особа Харківська міська рада

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технік-Центр", звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа Харківська міська рада, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.05.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства. Зазначив, що рішенням Харківської міської ради від 26.04.2010 р. №67/10 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" припинене право ТОВ "Фірма "Технік-Центр" на користування земельними ділянками площею 0,0769 га, по пров. Рогатинському, 9 в м. Харкові; площею 0,0173 га, 0,6972 га, 0,2473 га та 0,0922 га, по вул. Клочківській, 59, в м. Харкові у зв'язку із добровільною відмовою від договорів ТОВ "Фірма "Технік-Центр". Даним рішенням вказані земельні ділянки надані в оренду ТОВ "Компанія "Арт-Інвест" до 03.11.2030 р. у вигляді однієї земельної ділянки загальною площею 1,1379 га по вул. Клочківській, 59, в м.Харкові. Таким чином, відсутні будь які правові підстави для сплати ТОВ "Фірма "Технік-Центр" з 2010 р. орендної плати за землю, оскільки право оренди земельних ділянок припинене, їх користувачем є інша юридична особа яка їх і використовує для обслуговування свого нерухомого майна, а тому висновки податкового органу про заниження позивачем орендної плати за землю є необґрунтованим.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № від 06.05.2015 р., винесене ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відповідно до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 17.11.2.014 № 5109/08 в Управлінні правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вул.Клочківській, 59 у м. Харкові за ТОВ «Компанія «АРТ-ІНВЕСТ» не обліковуються. Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували державну реєстрацію ТОВ "Компанія "Арт-Інвест" договорів оренди землі, відповідно до встановленого чинним законодавством порядку. Таким чином, оскільки за новим власником нежитлових будівель не зареєстровано будь яке право на земельні ділянки то обов'язок сплачувати орендну плату за землю залишився саме за позивачем. Під час проведення перевірки встановлено, що за період, який перевіряється, нормативна грошова оцінка земельних ділянок змінювалась згідно з рішенням Харківської міської ради 17 сесії 5 скликання від 25.12.2007 №335/07 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2007р.», рішенням Харківської міської ради 25 сесії 6 скликання від 03.07.2013 р. №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013». Оскільки ТОВ „Фірма „Технік Центр" при наданні розрахунків земельного податку не було враховано рішення сесій Харківської міської ради, то встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки про заниження позивачем орендної плати за землю є обґрунтованими, та як наслідок, нарахування суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є правомірним.

Позивач надав письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Фірма "Технік-Центр" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова.

На підставі наказу на проведення перевірки від 27.03.2015 року № 672, №730, №731, відповідно до постанови старшого слідчого другого відділу КР СУ ФР ГУ Міндоходів у Харківській області підполковника податкової міліції О.О. Шевченко від 06.03.2015 року "Про призначення позапланової документальної перевірки", співробітниками податкового органу у період з 30.03.2015 року по 07.04.2015 року проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТОВ "Фірма "Технік-Центр" з питань правомірності та правильності нарахування та сплати земельного податку відповідно до вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 06.03.2015 року, за наслідками якої складено Акт №1637/20-30-22-01/24124528 від 15.04.2015 року.

Під час перевірки встановлені порушення позивачем вимог п. 277.1 ст. 277, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого ТОВ "Фірма "Технік-Центр" занижено орендну плату за землю всього у сумі 1140621,02 грн., у тому числі у 2012 році на 343672,77 грн., у 2013 році на 343672,77 грн., у 2014 році на 201544,59 грн., у 2015 році на 251730,90 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.05.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 996185,33 грн., з них за основним платежем - 796948,26 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 199237,07 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої виходив з того, що податковим органом під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності встановлених за наслідком проведеної перевірки висновків про заниження позивачем розміру орендної плати за землю всього у сумі 1140621,02 грн., та як наслідком, законності нарахування суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до п. 20.1.4. ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (абз. 3 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно положень пп. 78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, обставиною для проведення документальної позапланової перевірки, крім інших, є отримання податковим органом судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 78.2, 78.4. ст.78 ПК України, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

В свою чергу, у відповідності до положень п. 86.9 ст. 86 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), у тому числі посадових (службових) осіб неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Згідно з пунктом 58.4 статті 58 ПК України встановлено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, а статус таких матеріалів перевірки та висновків державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, при цьому орган державної податкової служби визначає суми грошових зобов'язань, але податкове повідомлення-рішення не приймає до набрання законної сили обвинувальним вироком, винесеним судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, або рішенням про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, пункт 86.9 статті 86 ПК України врегульовує порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.11 статті 78 Кодексу, тобто в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в ні доказами, спірне податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято на підставі висновків Акту перевірки, проведеної на виконання постанови старшого слідчого другого відділу КР СУ ФР ГУ Міндоходів у Харківській області підполковника податкової міліції О.О. Шевченко від 06.03.2015 року "Про призначення позапланової документальної перевірки".

В свою чергу, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності судового рішення, яке набрало законної сили, за результатами розгляду кримінальної справи в рамках якої була призначена дана перевірка, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Колегія суддів зазначає, що матеріали перевірки та висновки органу державної податкової служби, викладені в акті документальної позапланової перевірки ТОВ "Фірма "Технік-Центр" №1637/20-30-22-01/24124528 від 15.04.2015 року, яка була призначена на виконання постанови старшого слідчого другого відділу КР СУ ФР ГУ Міндоходів у Харківській області підполковника податкової міліції О.О. Шевченко відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання.

В свою чергу, при розв'язанні відповідних спорів судам варто враховувати принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 "Щодо підтвердження даних податкового обліку").

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність перевірки під час розгляду даної справи висновків податкового органу про порушення позивачем вимог діючого законодавства, які були покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в ній доказами, між позивачем та Харківською міською радою укладено наступні договори оренди землі:

- від 03.11.2005р. (зареєстрований за №25) земельної ділянки площею 0,0769 га. по пров. Рогатинському, 9 в м.Харкові, який укладений на підставі рішення ХХХV сесії Харківської міської ради ІV скликання від 27.04.2005р. за №78/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів". Зазначений договір укладено строком на період будівництва - до 01.05.2007р. та на період експлуатації до 01.05.2030р. (а.с.62-68);

- від 03.11.2005р. (зареєстрований за №26) земельної ділянки площею 0,0173 га. по вул.Клочківська, буд.59 в м.Харкові, який укладений на підставі рішення ХХХV сесії Харківської міської ради ІV скликання від 27.04.2005р. за №78/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів". Зазначений договір укладено строком на період будівництва - до 01.05.2007р. та на період експлуатації до 01.05.2030р. (а.с.54-61);

- від 26.08.2005р. (зареєстрований за №23) земельної ділянки площею 0,6972 га. по вул.Клочківська, буд.59 в м.Харкові, який укладений на підставі рішення ХХХІІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 22.02.2005р. за №21/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів". Зазначений договір укладено строком на період будівництва - до 01.11.2006р. та на період експлуатації до 01.04.2030р. (а.с.47-53);

- від 12.11.2004р. (зареєстрований за №63213/04) земельної ділянки площею 0,2473га. по вул.Клочківська, буд.59 в м.Харкові, який укладений на підставі рішення ХХІ сесії Харківської міської ради ХХІV скликання від 28.04.2004р. за №54/04 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів". Зазначений договір укладено строком до 01.05.2054р. (а.с.40-46);

- від 11.12.2008р. (зареєстрований за №31) земельної ділянки площею 0,0922 га. по вул.Клочківська, буд.59 в м.Харкові, який укладено на підставі рішення 17 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.12.2007р. за №283/07 "Про надання юридичними та фізичними особами земельних ділянок для будівництва об'єктів". Зазначений договір укладено строком до 31.12.2010р.

В подальшому, між позивачем та ТОВ "КОМПАНІЯ "АРТ-ІНВЕСТ" укладено договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме:

- від 24.12.2009р. нежитлового приміщення літ. "А-1-2", загальною площею 2389,9 кв.м., розташованого по вул. Клочківській, 59 в м.Харкові, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лубковою О.В., реєстровий № 3550; від 02.03.2010 р.(а.с. 80-86);

- від 02.03.2010р. нежитлового приміщення літ. "Е-1", загальною площею 561,5 кв.м., розташованого по вул. Клочківській, 59 в м.Харкові, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А., реєстровий № 317 (а.с.75-79);

- від 02.03.2010р. нежитлового приміщення літ. "Ж-2", загальною площею 380,1кв.м., розташованого по вул. Клочківській, 59 в м.Харкові, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А., реєстровий за № 314 (а.с.70-74).

Так, відповідно до положень частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно із статтею 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Таким чином, на підставі вказаних вище договорів купівлі-продажу право власності на об'єкти нерухомого майна, яке розташовано вул. Клочківській, 59 в м. Харкові перейшло до ТОВ "КОМПАНІЯ "АРТ-ІНВЕСТ", а тому і право оренди земельних ділянок, на яких розташовані вказані вище об'єкти, також перейшло до останнього.

Зазначене також підтверджується рішенням 43 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 29.04.2010р. за №67/10 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", а саме, згідно до п.11 Додатку 2 до рішення зазанчено, що право користування ТОВ "Фірма "Технік-Центр" земельними ділянками площею 0,2473 га. (на плані ділянка №1), площею 0,0173 га. (на плані ділянка №2), площею 0,6972 га. (на плані ділянка №3), площею 0,0992 га. по вул. Клочківській, 59 та площею 0,0769 га. (ділянка №1) по пров. Рогатинському, 9 припинено за добровільною відмовою (лист №43 від 09.04.2010р.). Крім того, зазначено, що договори оренди землі №63213/04 від 12.11.2004р., №26 від 03.11.2015р., №25 від 03.11.2005р., №23 від 26.08.2005р., №31 від 12.02.2009р. вважати такими, що припиняють дію з дня державної реєстрації договору оренди землі з новим землекористувачем - ТОВ "КОМПАНІЯ "АРТ-ІНВЕСТ".

Цим же рішенням вказані земельні ділянки надані в оренду ТОВ «Компанія «Арт-Інвест» до 03.11.2030 р. у вигляді однієї земельної ділянки загальною площею 1,1379 га по вул. Клочківській, 59, в м. Харкові.

Відповідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється, серед іншого, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відмова ТОВ «Фірма «Технік-Центр» від укладених договорів прийнята Харківською міською радою, про що ухвалене відповідне рішення про припинення, а не розірвання договорів. Виходячи із зазначених правових норм, законодавець чітко визначив, що договір припиняється в разі набуття права власності на нерухоме майно. Тобто набуття права власності є моментом припинення договору, а не його передумовою.

Колегія суддів зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 07.07.2015 р. по справі №826/12388/13-а, вказано, що незважаючи на те, що набувач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку виник у нього з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Крім того, згідно постанови від 24.12.2010 року по справі № 21-59а10 вказано, що виконуючи покладені на Верховний Суд України завдання, у контексті розглядуваних правовідносин, суд виходить із того, що аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що з моменту набуття права власності на жилий будинок (будівлю або споруду) у набувача виникає право (власності чи користування) на земельну ділянку, на якій знаходиться цей об'єкт, а з ним і обов'язок сплачувати земельний податок чи орендну плату. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, за наведених обставин, стаття 120 ЗК та стаття 377 Цивільного кодексу України (щодо відносин, які виникли після 1 січня 2004 року) .

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства та правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку, що плата за землю повинна перераховуватись виключно власником об'єкта нерухомості, розміщеної на такій земельній ділянці.

Таким чином, виконання податкового обов'язку по платі за землю (земельного податку) відносно земельних ділянок з нерухомістю ТОВ «Компанія «Арт-Інвест» не може бути виконаний будь-якою іншою особою, окрім вказаного суб'єкта господарювання, а тому нарахування позивачу суми грошового зобов'язання з орендної плати за землю на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Доводи апеляційної скарги з приводу правомірності визначення позивачу суми грошового зобов'язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, через наявність саме у позивача відповідного обов'язку щодо сплати орендної плати за вказані земельні ділянки, колегія суддів вважає помилковими з вищезазначених підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при проведенні перевірки та при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого податкового повідомлення-рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015р. по справі №820/4954/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015р. по справі №820/4954/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.

Повний текст ухвали виготовлений 17.08.2015 р.