Справа № 2-а-8257/2011
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-8257/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Кагарлик адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального населення Кагарлицької РДА Київської області про стягнення щорічної допомоги особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 41205 грн. 60 коп., посилаючись на те, що він, ОСОБА_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1-А, інвалід ІІ групи, щодо захворювання встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 147722 с від 20.01.2011 року.

Згідно із статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна бути виплачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в таких розмірах: інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Виплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого.

В квітні 2011 році йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, була нарахована і виплачена одноразова компенсація при встановленні інвалідності в значно нижчому розмірі, ніж це передбачено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так у квітні 2011 року фактично було виплачено 284 гривні 40 коп., якщо законом передбачено було виплатити 41 205,60 грн.

Загальна сума недоплаченої одноразової компенсації при встановленні II групи інвалідності складає 41205 гривень 60 коп.

Згідно із Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року за № 23 1-У: «доповнити статтею 71 такого змісту: «Стаття 71. Особливості внесення змін до цього Закону. Дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону», а відповідно до п.2 прикінцевих положень: «Забезпечити проведення перерахунку раніше призначених виплат відповідно до цього Закону».

Представник відповідача в особі Управління праці та соціального населення Кагарлицького РДА Київської області не подала до суду заперечення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1-А, інвалід ІІ групи, щодо захворювання встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 147722 від 20.01.2011 року.

Згідно із статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна бути виплачена одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в таких розмірах: інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА виплатило позивачу в 2010 р. як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, була нарахована і виплачена одноразова компенсація при встановленні інвалідності в значно нижчому розмірі, ніж це передбачено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так у квітні 2011 року фактично було виплачено 284 гривні 40 коп., якщо законом передбачено було виплатити 41 205 грн. 60 коп.

Загальна сума недоплаченої одноразової компенсації при встановленні II групи інвалідності складає 41 205 гривень 60 коп.

Згідно із Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року за № 23 1-У: «доповнити статтею 71 такого змісту: «Стаття 71. Особливості внесення змін до цього Закону. Дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону», а відповідно до п.2 прикінцевих положень: «Забезпечити проведення перерахунку раніше призначених виплат відповідно до цього Закону».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд прийшов до такого висновку, що при вирішенні даних правовідносин слід керуватися нормами Закону, а не постановами КМ України. Пункт 5 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказує, що судам необхідно виходити з того, що нормативно правові акти будь якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Пунктом 1 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано неконституційними п. 28 розділу ІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесенні зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цьому ж Рішенні Конституційного Суду України зазначається, що Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів та при прийнятті Закону України «Про Державний Бюджет України» мають бути дотриманні принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збереженні пільги, компетенції і гарантії.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії Законів України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Відповідно до ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України (Стаття 113 в редакції Закону N 2222-IV від 08.12.2004).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має особливу процедуру внесення до нього змін та доповнень суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.. 48 ч. 4 п. 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в таких розмірах: інвалідам II групи 45 мінімальних заробітних плат.

Дана компенсація виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (статтею 48 доповнено частиною сьомою згідно із Законом № 230/96 ВР від 06.06.96 р.).

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» » від 05 жовтня 2006 року за № 231 V:

«доповнити статтею 71 такого змісту:

Стаття 71. особливості внесення змін до цього Закону. Дія положень цього закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону», а згідно п. 2 прикінцевих положень:

«Забезпечення проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону».

Питання одноразової компенсації згідно ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вже неодноразово розглядались і вирішені найвищими судовими інстанціями держави.

Судова практика показує, що його заява стосовно перерахунку одноразової компенсації є справедливою і цілком обґрунтованою.

Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА виплатило позивачу в квітні 2011 році одноразову компенсацію при встановленні II групи інвалідності в сумі 284 гривні 40 коп.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 1 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Зі вмісту вимог вказаного Закону не вбачається будь яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 XII.

Виходячи із засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно правовими актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати не Постанову Кабінету Міністрів України № 836, а ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно п. 11 інформаційно методичного листа Верховного Суду України № 6-А від 12 квітня 2010 року суд може визнавати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій зобовязати провести нарахування / перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум, тому суд позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 41 205 грн. 60 коп. - відмовити.

Суд вважає за необхідне зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області зробити перерахунок та виплату належну суму одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу, з урахуванням вже виплаченої суми.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», ст. ст. 48-67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального населення Кагарлицької РДА Київської області про стягнення щорічної допомоги особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області зробити перерахунок та виплату належну суму одноразової компенсації згідно ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, з урахуванням вже виплаченої суми.

В решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області негайно виконати постанову суду.

Апеляційна скарга на постанову Кагарлицького районного суду Київської області подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Оскарження постанови в апеляційному порядку не зупиняє її виконання.

Суддя І.І. Шевченко