Справа № 820/5607/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. № 820/5607/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участю секретаря судового засідання Абояна І.І.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 242 514,00 грн., у тому числі: 161 676,00 грн. за основним платежем, 80 838,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки підприємства не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам, а винесене за його наслідками податкове повідомлення рішення від 19.03.2015 року № НОМЕР_1 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що порушення зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації 20.03.2008 року та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 35777106 (т.1 а.с. 55).

Основними видами діяльності позивача за КВЕД - 2010 є виготовлення друкарських форм та надання інших поліграфічних послуг.

Судом встановлено, що фахівцем Нововодолазької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області було проведено невиїзну документальну позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» код за з питань підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Фарбапромпостач» код за за серпень 2014 року». Результати перевірки викладено в акті від 27.02.2015 року № 171/20-20-22-08/35777106 (т.1 а.с. 11-31).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено наступні порушення: п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого, на думку відповідача, позивачем занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 161676,00 грн. по господарським взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «Фарбапромпостач».

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 19.03.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 242514,00 грн., з яких 161676,00 грн. за основним платежем, 80838,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.32).

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення стала наявність акту ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 05.12.2014 року № 5694/20-30-22-03/39052462 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарбапропостач», податковий номер 39052462, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Сільвер Буд», податковий номер 39133028 за серпень 2014 року» та висновки відповідача, що правочини, укладені позивачем з ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ» мають ознаки нереальності здійснення.

Щодо господарської діяльності позивача та його взаємовідносин з контрагентами суд зазначає наступне.

В перевіряємому періоді ТОВ «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ».

Між ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ» (Постачальник) та ТОВ «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» (Покупець) укладено договір поставки № 09-4-14 від 09.04.2014 року ( т.1 а.с.115-116).

За умовами п. 1.1. договору поставки Постачальник зобовязався поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти зазначений товар та оплатити його на умовах договору. Згідно з п. 1.3. договору детальний асортимент та кількість товару зазначається у рахунках фактурах, специфікаціях або накладних. Відповідно до пункту 3.2. договору поставки Покупець зобовязаний за власний рахунок вивозити товар зі складу Постачальника. Згідно з пунктом 2.2. договору оплата поставленого товару здійснюється на протязі 45 днів з моменту поставки.

Судом встановлено, що на підставі договору поставки у серпні 2014 року ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ» поставило позивачеві товару (хімічної продукції клею, каталізаторів, знежирювачів тощо, пробки гумової, штуцеру стійки, кембріку) на загальну суму 970 054,80 грн. , у тому числі 161 675,80 грн. ПДВ.

Матеріали справи згідно даного договору містять: видаткові накладні РН-000063 від 14.08.2014 року, РН-000065 від 18.08.2014 року, РН-000067 від 19.08.2014 року, РН-000072 від 21.08.2014 року, РН-000073 від 22.08.2014 року, РН-000074 від 22.08.2014 року, РН-000076 від 26.08.2014 року, РН-000077 від 27.08.2014 року, РН-000078 від 28.08.2014 року, податкові накладні: № 4 від 14.08.2014 року на суму 13 126,56 грн., № 6 від 18.08.2014 року на суму 108 900,00 грн., № 8 від 19.08.2014 року на суму 123 420,00 грн., № 9 від 21.08.2014 року на суму 145 200,00 грн., № 10 від 22.08.2014 року на суму 145 200,00 грн., № 11 від 22.08.2014 року на суму 62 880,00 грн., № 12 від 26.08.2014 року на суму 145 200,00 грн., № 13 від 27.08.2014 року на суму 157 200,00 грн., № 14 від 28.08.2014 року на суму 68 928,00 грн. ( т.1 а.с.117, 119-120, 122-123, 125-126, 128-129, 131-134, 136-137, 139).

З матеріалів справи вбачається, що вказані податкові накладні були зареєстровані позивачем у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року (т.1 а.с.156-163).

Суми податку на додану вартість віднесено позивачем до податкового кредиту та відображено у податковій декларації з ПДВ за серпень 2014 року (т.1 а.с.165-170).

Товар, відповідно до товарно транспортних накладних № 55 від 14.08.2014 року, № 57 від 18.08.2014 року, № 59 від 19.08.2014 року, № 64 від 21.08.2014 року, № 65 від 22.08.2014 року, № 67 від 26.08.2014 року, № 68 від 27.08.2014 року, № 69 від 28.08.2014 року ( а.с. 118,121,124, 127,130,135,138) перевозився позивачем власними силами та за власний рахунок на автомобілі ОСОБА_3 110557, державний номер НОМЕР_2, який перебуває у володінні та користуванні позивача на підставі договору оренди № 11/07-4 від 11.07.2011 року, укладеного з виробничим підприємством «РЕМСЕРВІС» - товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" (т.1 а.с. 81).

З матеріалів справи вбачається, що товар, поставлений ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ», отримувався ОСОБА_4 на підставі довіреності, про що свідчить журнал реєстрації довіреностей ( т.1 а.с. 147-151).

Судом встановлено, що розрахунок за товар проводився у безготівковому порядку, про що свідчать платіжні доручення № 821 від 07.10.2014 року на суму 150 000,00 грн., № 840 від 13.10.2014 року на суму 150 000,00 грн., № 841 від 13.10.2014 року на суму 150 000,00 грн., № 842 від 13.10.2014 року на суму 200 000,00 грн., № 852 від 15.10.2014 року на суму 250 000,00 грн., № 854 від 16.10.2014 року на суму 250 000,00 грн. ( т.1 а.с. 141- 146).

Згідно з поясненнями представника позивача хімічна продукція (клеї, змивки фарби, очищувачі, фарби тощо) використовуються при виготовленні фотоформ, приготуванні фарбувальних речовин, барвників, чим підтверджується економічна обґрунтованість укладеного правочину.

Отриманий від ТОВ «Фарбапромпостач» товар, його оборот у періоді, що перевірявся, відображено позивачем у журналі ордері та відомості по рах. 22 (малоцінні та швидкозношувані предмети).

Судом встановлено, що у серпні вересні 2014 року позивач використовував придбаний у ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ» товар (пробку гумову) для виконання замовлення на декорування шляхом хімічного матування пляшки скляної «Medoff» для замовника ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» (далі - ТОВ «ІБТ») на підставі договору підряду № 624/14 від 04.04.2014 року, за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання по виконанню робіт з декорування скляних пляшок на давальницьких умовах, а ТОВ «ІБТ» зобовязалося приймати виконані роботи та сплачувати за них обумовлену ціну, про що свідчить договір підряду № 624/14 від 04.04.2014 року, накладними на відпуск готової продукції, товарно транспортними та податковими накладними, актами виконаних робіт, довіреностями, оплата виконаних робіт платіжними дорученнями ( т.1 а.с. 171-210).

Прибуття на склад чистої пляшки, а також відвантаження ТОВ «ІБТ» декорованої пляшки «Medoff» відображено в оборотно-сальдовій відомості по рах.: 26 (готова продукція) за серпень та вересень 2014 року . Технологічний процес з матування пляшки «Medoff» описаний у технологічній карті № 27/09/2013-01 від 27.09.2013 року( т.2 а.с.37-41).

З матеріалів справи вбачається, що списання виробничих матеріалів на виробництво здійснювалось виробничими калькуляціями, актами списання, собівартість виконаних робіт відображена в оборотно-сальдовій відомості по рах.: 903 .

Придбаний у ТОВ «ФАРБАПРОМПОСТАЧ» штуцер стійки та кембрік використовувався позивачем при виконанні робіт з фарбування пляшки ТМ «Хельсінки» для товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІС». На підтвердження викладеного позивачем надану суду договір підряду № 25/07-01 від 25.07.2011 року, специфікацію, акт прийому передачі виконаних робіт, ТТН ( т.2 а.с.70-86).

Позивач можливість здійснення господарської діяльності, мав в наявності трудові ресурси, матеріально технічну базу, приміщення тощо.

ТОВ «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» у своїй діяльності використовує офісні та складські приміщення на підставі договорів оренди № 03/10-01 ар від 03.10.2011 року, № 0111/13-02 від 01.11.2013 року. ( т.1 а.с.64-80)

На підставі договору оренди № 11/07-4 від 11.07.2011 року ТОВ «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» орендує автомобіль ОСОБА_3 110557, державний номер НОМЕР_3 для власних виробничих потреб ( т.1 а.с.81)

На підставі договору оренди № 11/01-1 від 11.01.2013 року позивач орендує: Цех декорування № 1,2 площею 1886,6 м.кв.; Цех декорування № 3 площею 50 м.кв.; Цех ЛУДП (складське приміщення) площею 500 м. кв.; Лабораторне обладнання; Тунельна піч (піч випалу); Комплекс обладнання для приготування сатінала; Лінія матування; Піч сушіння; Установка для фарбування виробів; Автоматична універсальна машина шовкотрафаретного друку 8-ми станційна. При цьому, матеріали справи згідно даного договору містять податкові накладні, акти приймання - передачі, платіжні доручення ( т.1 а.с. 91-101)

Згідно з договором оренди № 22/07-01 від 22.07.2013 року позивач орендує нежитловий комплекс, літ. А-2 площею 395,5 м. кв. Матеріали справи з цього приводу містять акт приймання-передачі, податкову накладну, платіжне доручення ( т.1 а.с.102-106).

Середньооблікова кількість робітників підприємства станом на період, що перевірявся, становила 87 осіб.

Позивач має сертифікат відповідності UA 1/007/0168051-13, виданий ДП «ХАРКІВСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», згідно з яким продукція, вироблена ТОВ «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» (пляшки, графини, склянки, келихи, банки, чашки, декоровані вироби зі скла тощо), відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 10117.1., ГОСТ 30407-96, ТУ У 26.1-1:2005 «Посуд скляний декорований для харчових продуктів» ( т.1 а.с.61).

Тобто, проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Щодо форми та змісту первинних документів відповідачем зауважень не встановлено.

Ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Відповідно до п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

При цьому, правила обрахування розміру податкового кредиту з податку на додану вартість регламентовані п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, яким передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України забороняється включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених належним чином оформленими податковими накладними.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів та відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за названими договорами поставки іншого результату, ніж отримання товару. Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій, за правилами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач до суду не подав. Судом таких доказів не виявлено.

Під час розгляду справи відповідач не довів правомірності мотивів винесення спірного податкового повідомлення - рішення, за таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 94, ст. 158- 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 242 514,00 грн., у тому числі: 161 676,00 грн. за основним платежем, 80 838,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФ «ДАНКО ДЕКОР» (ід. код 35777106, вул. Заводська,1, смт. Нова Водолага, Харківська область, 63200) судові витрати у розмірі 485,03 грн. (чотириста вісімдесят пять гривень 03 копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 18.08.2015 року

Суддя В.В.Сагайдак