Справа № 808/3994/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року о 09 год. 40 хв.Справа № 808/3994/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Федорук І.В.

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2015 року Державна податкова інспекція у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 1461,60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників позивача та відповідача. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг з єдиного податку у розмірі 1461,60 грн. виник з таких підстав.

24 лютого 2014 року відповідачем до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя подано заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування з проханням перевести на спрощену систему оподаткування та звітності, починаючи з 01 квітня 2014 року. В пункті восьмому вказаної заяви відповідачем самостійно обрано ІІ групу ставки єдиного податку (20% від розміру мінімальної заробітної плати).

Пунктом 291.3 ст.291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п.293.1 ст.293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Згідно до пп.293.2.2 п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

ФОП ОСОБА_1 з квітня 2014 року по вересень 2014 нараховано 1461,60 грн. єдиного податку за ставкою податку 243,60 грн.

Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У встановлений законом строк для погашення податкового зобов'язання відповідач не здійснив сплату єдиного податку, внаслідок чого відповідно до облікової картки платника податків сформувалась сума недоїмки розмірі 1461,60 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про підтвердження податкового боргу з єдиного податку в розмірі 1461,60 грн.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до приписів ст.59 Податкового кодексу України, відповідачу направлена податкова вимога №665-25 від 15.10.2014, яка була направлена на адресу відповідача поштою та отримана уповноваженою особою відповідача 17.10.2014. Оскільки податкова вимога не була відкликана в порядку статті 60 Податкового кодексу України, ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя не мала підстав для направлення нової податкової вимоги.

На момент розгляду справи в суді, податковий борг з єдиного податку у сумі 1461,60 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність податкового боргу з єдиного податку в розмірі 1461,60 грн. та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів п.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з єдиного податку в розмірі 1461,60 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят одна гривня 60 коп.) на р/р 0005, код платежу 18050401, призначення платежу єдиний податок з фізичних осіб, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, одержувач Державний бюджет у Комунарському районі м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко