Справа № 2-а-1026/10
Суддя: Шум Л. І.
Дата ухвалення: 2010-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-а-1026/10
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі
головуючого судді Шум Л.І.,
при секретарі Токарєвій Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 адміністративну справу позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС м. Кривий Ріг ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання незаконним дії посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом визнання незаконним дії посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення посилаючись на наступні обставини, що 20 травня 2010 року відносно нього, посадовою особою - інспектором ДАІ ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 11.2 та 11.5 Правил дорожнього руху України та винесено постанову, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Зазначені протокол та постанову позивач вважає такими, що винесені незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України, та підлягають скасуванню.
Позивач позовні вимоги підтримав, наголосивши на їх обґрунтованості та відповідності чинному законодавству.
Відповідач по справі посадова особа - інспектор ДАІ ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено письмовими матеріалами справи.
На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно до вимог ст.. 18 ч.і п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В ході судового розгляду справи встановлено, що відносно позивача посадовою особою інспектором ДПС ДАІ ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 304557 від 20.05.2010 року за порушення п.п. 11.2 та 11.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

11.2. Нерейкові транспортні засоби мають рухатись якомога ближче до правого краю проїзної частини;

11.5. На дорогах, що мають 2 і більше рядів для руху в одному напрямку, виїзд в крайній лівий ряд для руху дозволяється якщо, праві ряди зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту чи для зупинки на лівій стороні дороги з одностороннім рухом …

Постановою АН № 597812 від 20.05.2010 року, якою позивача, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Зазначені протокол та постанова перевірялись судом на предмет дотримана суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісні розсудливо.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, я склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається | адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Згідно ст. 33 Кодексу про адміністративні правопорушення при накладенні стягнені обов'язковим є врахування особи порушника.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.05.2010 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та містить інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме: в протоколі не зазначені свідки правопорушення. Крім того, позивачем було надано пояснення відповідачу, що він не здійснював порушення, яке було залишене поза увагою. Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, проти якого позивач зазначив, що він, не вчиняв вказане правопорушення, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містить. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, який не зявився у судове засідання, на виконання вимог ст. 71 КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в Його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підтвердженням вчинення адміністративного проступку є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Статтею 9 КУпАП адміністративним порушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Одночасно, не являється адміністративним проступком дія, яка хоч і передбачена КУпАП, або іншими законами, що встановлюють відповідальність, але вчинена у стані крайньої необхідності усунення небезпеки, яка загрожує (ст.. 18 КУпАП).

З наданих позивачем доказів вбачається, що ділянка дороги не придатна для безпечного проїзду, що свідчить про небезпеку для транспортного засобу як обєкту власності.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав. З огляду на обставини, викладені вище. суд визнає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органу місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те. що дії Відповідача вчинені поза межами наданих йому повноважень та з численними порушеннями діючого в Україні законодавства. За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, і зв'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки піддягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 99,100,158-163 КАС України, ст.ст. 247,288.289,293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС м. Кривий Ріг ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання незаконним дії посадової особи та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконними дії у вигляді складення протоколу про адміністративне правопорушення АЕ № 304557 від 20.05.2010 року та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 597812 від 20.05.2010 року.

Скасувати постанову інспектора ДПС БДПС ОСОБА_3, серії АН № 597812 від 20.05.2010 року, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення -закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Шум Л.І.