Справа № 2а-22/10/1026
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-22/10/1026 Головуючий у 1-й інстанції: Архангельський А.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

Іменем України

"21" грудня 2010 р. м. Київ

м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Ізмайлової Т.Л.

при секретарі - Горяіновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Прокурора Тетіївського району на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2010 року в справі за позовом Прокурора Тетіївського району в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації в Київській області про визнання відмови управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації неправомірною у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації в Київській області в якому просив визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації в Київській області про відмову у встановленні статусу інваліда війни та видати ОСОБА_2 посвідчення інваліда війни.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2010 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати незаконну на його думку постанову та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів у відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_2 та статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вкладки серії НОМЕР_1 від 25.06.1998 року (а.с. 9).

З 03 червня 1998 року ОСОБА_2 встановлена 3 група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 10).

ОСОБА_2 з 18 по 19, з 22 по 24, з 26 по 28 вересня 1986 року перебувала в м. Чорнобиль та приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі бригади по обслуговуванню робітників Чорнобильської зони згідно табелю від 15.09.1986 року, що підтверджується довідкою № 191 від 02.09.1997 року (а.с. 13,14).

Судом першої інстанції встановлено, що в січні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації із заявою про встановлення їй статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в чому їй було відмовлено з посиланням на той факт, що ОСОБА_2 документально не підтвердила своєї участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. (а.с. 15)

З довідки № 79 від 07 грудня 2009 року вбачається, що ОСОБА_2 була залучена до складу формувань цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно наказу від 15.09.1986 року № 56 для обслуговування робітників Чорнобильської зони згідно табеля від 15.09.1986 року (а.с. 12).

Відповідно до статті 1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Положенням статті 4 Закону встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно Закону України „Про внесення змін до статті 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 15 червня 2004 року статтю 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було доповнено пунктом 9.

Згідно пункту 9 статті 7 Закону до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У відповідь на звернення позивача, Управлінням праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації від 04.02.2010 р. № 10/155, якою позивачу було відмовлено у встановленні статусу інваліда війни та у виданні відповідного посвідчення з посиланням на відсутність підтверджуючого документу про залучення позивача для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог Прокурора Тетіївського району в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації в Київській області про визнання відмови управління праці та соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації неправомірною у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Дослідивши матеріали у їх сукупності та співставлення колегія суддів приходить до висновку про обґрунтовану відмову суду першої інстанції у задоволенні даного позову, виходячи з наступного.

Умови визначення правового статусу осіб які направлялися на виконання робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, та їх соціального захисту визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2 працювала в громадському харчуванні Тетіївської райспоживспілки і згідно наказу № 56 від 15.09.1986 року була залучена до складу формувань цивільної оборони для обслуговування робітників Чорнобильської зони згідно табелю від 15.09.1986 року.

Однак, як зазначено у листі архівного відділу Тетіївської районної державної адміністрації № 474 від 28.12.2009 року, відомостей про участь у складі формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2 по документах архівного фонду «Тетіївська райспоживспілка»за 1986 рік не виявлено. (а.с. 25).

З довідки № 79 від 07 грудня 2009 року виданої СТ «Рай»вбачається, що ОСОБА_2 була залучена до складу формувань цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно наказу від 15.09.1986 року № 56 для обслуговування робітників Чорнобильської зони згідно табеля від 15.09.1986 року, однак колегія суддів вважає, що дана довідка не може бути врахована судом в обґрунтування вимог позивача, оскільки для встановлення статусу «Інвалід війни»згідно з статтею 7 пункту 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Тобто даний документ має містити дані про таке залучення з посиланням на наказ чи розпорядження штабу цивільної оборони та інформацію про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином ,виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та наданих доказів , суд першої інстанції , дійшов правильного висновку ,що викладені обставини в позовній заяві не обґрунтовані належними доказами , оскільки сам статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримав групу інвалідності пов»язану із захворюванням в результаті виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється безумовною підставою для встановлення належності таких осіб до інвалідів війни ,оскільки Законом України «Про статус ветеранів війни ,гарантії їх соціального захисту»передбачено ,що до інвалідів війни належать також «інваліди з числа залучених до складу формувань Цивільної оборони , які стали інвалідами внаслідок захворювань ,пов»язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи викладене , колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Тетіївського району залишити без задоволення, а постанову Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді