Справа № 2-а-886/11
Суддя: Унятицький Д. Є.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-886/11
ПОСТАНОВА

9 лютого 2011 року Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючого судді Унятицького Д.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської області про зобов'язання провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії і відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інвалід ІІІ групи має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Проте в 2010 році отримала допомогу на оздоровлення в значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом.

Тому просила визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними зобовязати відповідача виплатити недоотримані суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік та в подальшому виплачувати зазначену допомогу у вказаних розмірах.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила слухати справу без її участі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації в судове засідання не з"явився, відповідно до заперечень позов не визнав, просив слухати справу без його участі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 122 КАС України суд ухвалює рішення в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка, як інвалід ІІІ групи в 2010 році на підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" отримувала відповідні кошти на оздоровлення, розмір яких встановлений Постановою "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 562 від 12 липня 2005 року, що підтверджується копіями довідок (а.с.6,10) та визнається відповідачем.

Вказана допомога на оздоровлення позивачці виплачувалась в розмірі 90 гривень у вересні 2010 року.

Відповідно до ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам ІІІ групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зміст законів України, якими встановлюються розміри мінімальних заробітних плат, свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог слід керуватися вимогами ст.48 вказаного Закону, який передбачає право позивачки на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому буд-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

На 2007 рік дію ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинено згідно із Законом № 3235-IV від 20 грудня 2005 року та № 489-V від 19 грудня 2006 року.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України №6 від 9 липня 2007 року, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати визнано неконституційним, тобто таким, що не відповідає Конституції України.

Згідно з п.28 Розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" № 107- VІ від 28 грудня 2007 року ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Однак, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, положення вказаного Закону щодо викладення ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в новій редакції також визнано неконституційним.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач повинен був нарахувати позивачці допомогу на оздоровлення за 2010 рік, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати.

Зважаючи, що нарахування та виплата зазначеної допомоги відноситься до компетенції відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, визнати дії відповідача щодо виплати позивачці в 2010 році щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж передбачено ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправоміними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити не нараховані суми одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, виходячи з розміру, встановленого ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи чотирьох мінімальних заробітних плат.

Позовні вимоги про зобов'язання в майбутньому виплачувати допомогу у вказаному розмірі не підлягають задоволенню, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, а не захист прав, що можливо будуть порушені в майбутньому.

Керуючись ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 9, 11, 71, 86, 99, 100, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської області про зобов'язання провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської області щодо виплати ОСОБА_1 протягом 2010 року щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж передбачено ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправоміними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ненараховані суми одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, виходячи з розміру, встановленого ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи чотирьох мінімальних заробітних плат.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Головуючий-суддя Унятицький Д. Є.