Справа № 2-а-23/10
Суддя: Стратович О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-23/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Стратович О.В. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Олевської районної державної адміністрації (РДА) про визнання дій протиправними та стягнення допомоги та доплати громадянам , які проживають та працюють на території радіоактивного забруднення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до суду, посилаючись на те, що в період з 01.08.2008 року по 01.08.2009 року та з 01.01.1999 року по 01.08.2009 року їй не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до порушення її прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст.39 зазначеного Закону ), позивачка визначила в розмірі 65913 грн., а заборгованість по грошовій допомозі у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст.37 зазначеного Закону ) - в розмірі 2798,80 грн.

Позивачка у своєму позові посилається на те, що отримувала відповідну доплату та допомогу у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тобто щомісячну допомогу в розмірі 2.10 грн. та щомісячну доплату в розмірі 10.50 грн., тоді як Законом визначені інші, значно більші, її розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла письмова заява згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник УПСЗН Олевської РДА Житомирської області в судове засідання не зявився, але від нього надійшло письмове заперечення згідно якого він просить розглянути справу без участі представника, заперечує стосовно задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, з 02.01.1959 року працює завідувачем магазину №105 с. Журжевичі Олевської райспоживспілки, та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня аварії на ЧАЕС по даний час, що належить до зони гарантованого добровільного відселення, що стверджується копією посвідчення громадянки потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, довідками з селищних рад, місця роботи, копією паспорту позивачки.

Згідно ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного виселення - 40 % від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю - двох мінімальних заробітних плат щомісяця.

Проте, вказані допомога та доплата УПСЗН Олевської РДА Житомирської області виплачувались позивачці у розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Виплатою доплати і допомоги в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивачки.

Відповідно до п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою КМУ від 20.09.2005 року № 936 слідує , що розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій.

Рішенням Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07.2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст.ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, , 44, 45, 46 , ст. 71 , ст.ст. 98, , 101, 103, 111 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі п. 30 ст. 71, якими зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд вирішив , що норми Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік»,, які обмежують соціальні права громадян є неконституційні. Рішення Конституційного суду України є остаточним, не може бути оскаржене та є обовязковим для всіх на території України.

Відповідно до змін, внесених до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" , громадянам, які проживають і працюють на територіях радіоактивного забруднення, у 2008 році допомоги і доплати виплачуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, але ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

З врахуванням викладеного та в межах передбаченого ст.99 КАС України річного строку звернення до суду заборгованість по допомозі, передбаченій ст.37 зазначеного Закону підлягає стягненню за період з 01.08.2008 року по 01.08. 2009 року.

Заборгованість по ст.39 Закону підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, тобто за період з 01.01.1999 року по 01.08.2009 року, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці є складовою структури заробітної плати.

З врахуванням розмірів заробітної плати в спірний період часу, сум, виплачених позивачу у добровільному порядку, розмір заборгованості по допомозі, передбаченій ст. 37 вище зазначеного Закону становить 2798,80 грн., а саме: (525х40%х2) + (545х40%х2) + (605х40%х4)+(625х40%х4)= 2824 грн. -25,20 грн. отриманих коштів = 2798 грн. 80 коп, також по доплаті, передбаченій ст. 39 Закону - 65913 грн.

Відповідач є розпорядником коштів на вказані видатки, проте допустив протиправну бездіяльність і позивачці в добровільному порядку заборгованості у повному обсязі не виплатив.

Враховуючи те, що вимога позивачки про негайне виконання постанови суду не мотивована та не обґрунтована, то в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.2 ст. 233, ст. 238 КЗпП України, ст.2 Закону України "Про оплату праці ", ст. ст. 99, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення допомоги та доплати громадянам , які проживають та працюють на території радіоактивного забруднення - задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області з рахунку № 0584, код 03192610, МФО 811039 УДК в Житомирській області на користь ОСОБА_1 2798 грн. 80 коп. заборгованості за період з 01.08.2008 року по 01.08.2009 року, по допомозі як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченій ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області з рахунку № 0584, код 03192610, МФО 811039 УДК в Житомирській області на користь ОСОБА_1 65913 грн. заборгованості за період з 01.01.1999 року по 01.08.2009 року, по доплаті як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, передбаченій ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

В решті позовних вимог відмовлено - за безпідставністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області 54,40 грн. державного мита на користь держави з рахунку №0584, код 03192610, МФО 811039 УДК в Житомирській області.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області 659,13 грн. державного мита з рахунку №0584, код 03192610, МФО 811039 УДК в Житомирській області.

Постанова Олевського районного суду Житомирської області суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається через Олевський районний суд Житомирської області до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_2