Справа № 804/5181/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2015 рокусправа № 804/5181/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» до Дніпропетровська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару, карток відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до у з адміністративним позовом Дніпропетровська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування рішення №110100000/2014/200177/1 від 10.10.2014 р., №110100000/2014/200185/1 від 15.10.2014 р. про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації №110100000/2014/00440 від 10.10.2014 р., №110100000/2014/00472 від 15.10.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митним органом за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів, замість заявленого основного методу - за ціною договору. Позивач вказував, що ним до митного оформлення товару надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої ціни, проте митним органом прийнято необґрунтоване рішення про коригування митної вартості товарів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права - не надано оцінку всім об ставникам у справі на наданим доказам також зазначено, що у спірному рішенні не вказано конкретних фактів, які вплинули на таке коригування. Крім того, позивачем до митного оформлення товару було надано все необхідні документи, які підтверджують вартість товару. Проте митний орган, з посиланням на наявність в таких документах розбіжностей, без достатніх обґрунтувань прийняв рішення про застосування іншого методу.

Відповідачем на апеляційну скаргу були подані заперечення в якому зазначено, що при опрацюванні даних автоматизованої системи аналізу та управління ризиками відповідачем, з урахуванням вартості ідентичних або подібних товарів, виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару позивачем. За для встановлення реальності заявленої вартості товару, митним органом опрацьовано подані позивачем документи, в яких виявлено неповнота та розбіжності: є вірогідність не включення до митної вартості товару всіх складових; невідповідність сум в декларації країни відправлення та інвойсі; відсутня інформація щодо умов поставки (такі не зазначені у прайс-листі); не вказано суму експедиторської винагороди, не містять відомостей про вартість послуг ПП «Транс Логистик», та зроблено висновок про непідтвердження митної вартості товару. Відтак, підставою для коригування митної вартості товару стали виявлені розбіжності, не усунуті декларантом. Суд першої інстанції дійшов правомірного висновки і щодо обґрунтованого застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару з огляду на те, що виявлені розбіжності у поданих документах не дозволили застосування попередніх методів, і за основу для визначення такої вартості товару було взято вартість операцій за ідентичними товарами. З огляду на наведене, просить оскаржуване позивачем рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представники сторін, доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, між позивачем та компанією UNACОA S.P.A. CONSORTILE, Феррара, Італія, був укладений контракт № 2408-IT/UC від 01.10.2013 р. на постачання продукції, відповідно до якого фірма зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого зазначаються у специфікаціях, що підписуються на кожну окрему поставку, та є невід'ємною частиною цього контракту. Зміна ціни товару в ході виконання контракту погоджуються сторонами.

Згідно із специфікацією № 17 від 01.10.2014 р. до контракту 2408-IT/UC від 01.10.2013р. на постачання продукції фірма UNACOA S.P.A. CONSORTILE, Феррара, Італія зобов'язалась здійснити поставку позивачу ківі у кількості 18200 кг за ціною 0,443 EUR/кг на загальну суму 8062,60 EUR.

Згідно із специфікацією №19 від 08.10.2014р. до контракту 2408-IT/UC від 01.10.2013 р. на постачання продукції фірма UNACOA S.P.A. CONSORTILE, Феррара, Італія зобов'язалась здійснити поставку позивачу ківі у кількості 18200 кг за ціною 0,390 EUR/кг на загальну суму 7098,00 EUR.

Умова поставки - FCA Феррара, Італія (Інкотермс - 2010).

Відповідно до положень вказаного контракту та специфікацій № 17 від 01.10.2014 р. та №19 від 08.10.2014 р. фірма UNACOA S.P.A. CONSORTILE здійснила постачання позивачу вищезазначеного товару (інвойс № FT2/797 від 02.10.2014 р., товарно - транспортна накладна (CMR) № 000505 від 02.10.2014 р. та інвойс № FT2/820 від 08.10.2014 р. товарно-транспортна накладна (CMR) № 035146 від 08.10.2014 р.).

Вищевказаний товар був заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування (митні декларації №110100000/2014/227625 від 08.10.2014 р., №110100000/2014/228297 від 14.10.2014 р.) з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору).

За результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) митним органом виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості. Відповідачем здійснено контроль наявності в поданих позивачем документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості товару та виявлено розбіжності у наданих позивачем документах, а саме: договором комісії № 1208-13 від 12.08.2013 р. передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 100 грн., але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Даний факт дає підстави вважати про не включения до митної вартості товару всіх складових; в копії декларації країни відправлення від 03.10.2014 р. № 14ІТQUS1Т0007685Е1 зазначена сума 8462,60 ЕUR, а в інвойсі від 02.10.2014 р. № FТ2/797 - 8062,60 ЕUR; у наданому до митного оформлення прайс-листі від 07.10.2014 р. б/н відсутні умови поставки; у наданому до митного оформлення висновку ТПП № ГО-4632/1 від 08.10.2014 р. містяться посилання лише на Інтернет сайт - www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником маркетингових послуг онлайн для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних; необхідність підтвердити повноту включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару.

Згідно зовнішньоекономічного договору від 01.10.2013 р. № 2408-IT/UC товар постачається на умовах FCA IT Ferrara. Цей термін означає, що продавець доставить товар, що пройшов митне очищення, у зазначене перевізником місце.

За наданими до митного оформлення документами (зовнішньоекономічний контракт, додаткова угода до нього) ввезення товару здійснюється безпосередньо для ТОВ «ТД «Фаворит».

Посилання на ввезення оцінюваної партії товару на виконання наданого до митного оформлення внутрішнього договору комісії з ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (№1208-13 від 12.08.2013 р.), наявного у гр. 44 ЕМД, відсутні у документах, що стосуються заявленої зовнішньоекономічної операції.

Згідно п.1.1 договору комісії саме на ТОВ «ТД «Фаворит» покладено обов'язок укладати договори перевезення, складування вантажу та вчиняти інші необхідні дії, що не відповідає фактичним обставинам. Відповідно до пп. 4.4 зовнішньоекономічного контракту вантажоотримувачем товару є ТОВ «ТД «Фаворит».

Всі ризики переходять до покупця (ТОВ «ТД «Фаворит») відповідно до умов, передбачених "Інкотермс-2010" для умов поставки FCA Ferrara, Італія (пп.4.5 контракту).

Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FCA, покупець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.

У підтвердження вартості перевезення партії товару, ввезеної ТОВ «ТД «Фаворит» за зовнішньоекономічним контрактом №2408-IT/UC від 01.10.2013 р. (специфікація №17,19), до митного оформлення декларантом надано договір перевезення №643 від 01.04.2013 р., укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логистик».

Укладання договору перевезення іншим підприємством не передбачено міжнародними комерційними термінами "Інкотермс-2010" за заявленими умовами поставки та зовнішньоекономічним контрактом №2408- IT/UC від 01.10.2013 р.

Згідно п.3.1 договору від 01.04.2013 р. №643 між ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» та ПП «Транс Логистик», вартість послуг експедитора розраховується як сума вартостей послуг третіх осіб, що залучаються для здійснення перевезення.

У підтвердження транспортної складової до митного оформлення надано рахунок-проформу від 03.10.2014 р. експедитора ПП «Транс Логистик», який не містить відомостей про всі понесені витрати, рахунок-проформа від 09.09.2014 р. не містить посилання на договір, згідно з яким такий рахунок надається, тому неможливо ідентифікувати суму транспортних витрат даного перевезення.

Документи щодо вартості послуг за вказаними договорами на перевезення, пов'язаними з договором від 01.04.2013 р. №643, не надавались до митного оформлення, що унеможливлює проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП «Транс Логистик» як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару.

Відповідно до відміток на товаротранспортних документах (CMR) фактичне перевезення партії товару здійснено ФОП ОСОБА_1

Відповідно до наданих декларантом документів, договір на перевезення з безпосереднім виконавцем (ФОП ОСОБА_1.) укладено компанією ТОВ «Дніпротранс ЛТД» (№19-пм від 26.09.2014), відповідно до якого оплата визначеної у заявці, яка є невід'ємною частиною договору по конкретному перевезенні, вартості послуг здійснюється з наданням замовнику (ТОВ «Дніпротранс ЛТД») рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної (п.3.2.).

В свою чергу, компанія ТОВ «Дніпротранс ЛТД» виступає в якості сторони, відповідальної за надання послуг з транспортного обслуговування за договором №2509 від 25.09.2014 р. з ПП «Транс Логистик», пунктом 4.2 якого визначено, що вартість послуг по перевезенню визначається в заявці по конкретному перевезенні та оплачується з наданням Перевізником рахунку, акту надання послуг.

Таким чином, до організації перевезення залучено три суб'єкта господарювання, договорами між якими визначено обов'язок надання рахунків та документів, що підтверджують фактичні витрати.

Зазначені документи не надавались до митного оформлення, що унеможливлює проведення розрахунку вартості послуг експедитора ПП «Транс Логистик» як суми вартостей послуг третіх осіб та документального підтвердження заявленої декларантом транспортної складової митної вартості товару.

В калькуляції витрат на доставку вантажу від 02.10.2014 р. № 02/10/2 зазначено експедиторські послуги - 3333,33 грн., що не відповідає вартості експедиторських послуг згідно рахунку-проформи від 03.10.2014 р., в якій зазначено 4000,00 грн.

Митним органом було витребувано додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, що стосується виконання контракту; каталоги, специфікації, прас-листи виробника товару.

Позивач повідомив митний орган про неподання додаткових документів, також була проведена консультація.

З урахування не усунення розбіжностей у поданих позивачем документах, митним органом відмовлено в оформленні митної вартості товару, прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2014/00440 від 10.10.2014 р., №110100000/2014/00472 від 15.10.2014 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200177/1 від 10.10.2014 р., №110100000/2014/200185/1 від 15.10.2014 р. у зв'язку з неможливістю використання обраного декларантом методу визначення митної вартості з підстав того, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару та карток відмови. Суд зазначив, що митним органом обґрунтовано неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновком і зазначає, що відповідно до пункту 35 статті 1 Митного кодексу України пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур. Пункт 19 цієї ж статті містить термінологічне визначення митної процедури як операції, що пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів. За змістом статті 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, є виключною компетенцією митних органів. Відповідно до статті 69 цього ж Кодексу незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 54 Кодексу).

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, ненадання позивачем при митному оформленні митному органу належних та допустимих доказів щодо об'єктивно підтвердженої митної вартості товару, а також проведення митницею консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів, митний орган мав підстави для визначення митної вартості товару за наявними документами.

Щодо посилань позивача на необґрунтоване застосування резервного методу визначення митної вартості товару, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, при виявлені ризиків заниження митної вартості товару позивачем митний орган провів аналіз бази даних (АСАУР) та встановив, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару неможливо застосувати з підстав не усунення розбіжностей та неподання додаткових документів. У рішення визначено, про відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Така інформація також була відсутня. Також відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів віднімання, додавання.

З урахуванням положень ст.64 Митного кодексу України, митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 ґ, - резервний метод визначення митної вартості, на основі попередніх митних оформлень за митної декларацією від 04.10.2014 р. № 209120000/2014/839555.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підставі для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції залишається апеляційним судом без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» до Дніпропетровська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару, карток відмови в прийнятті митної декларації - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник