Справа № 316/1633/15-а
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1633/15-а
Провадження № 2-а/316/61/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області у складі:

головуючого судді: Куценко М.О.,

при секретарі: Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодарі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управлінням Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про зобовязання призначити та виплачувати пенсію за віком, -,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії Управлінням Пенсійного фонду України в м. Енергодар щодо відмови здійснити переоформлення порядку призначення пенсії, а саме оформити призначення пенсії за віком, як особі, яка звернулася за призначенням цієї пенсії вперше. Також просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплатити недоотримані суми з моменту виникнення права на призначення пенсії, з урахуванням сум фактично проведених виплат.

В судове засідання позивач не зявився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, надав заперечення, яким позов не визнав. В обґрунтування заперечень вказано, що з 27.08.2014 р. позивач подав до УПФУ в м. Енергодар заяву про переведення його з одного виду пенсії на інший за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач отримував пенсію як військовослужбовець за вислугу років, то при призначенні пенсії за віком було застосовано положення ч.3 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тому вжають що підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно змісту ст.. 18 КАС України суди розглядають у порядку адміністративного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення пенсійних виплат.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при розрахунку розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З моменту звільнення в запас і по 26.08.2014 року позивач отримував пенсію за вислугу років у відповідності з законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, військової служби за контрактом та їх сімей.

З 27.08.2014 року у позивача виникло право на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Даний факт відповідачем не заперечується.

Однак, відповідач, визнаючи право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах з 27.08.2014 року з урахуванням страхового стажу та заробітку, здійснив призначення пенсії із застосуванням не показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, а із застосуванням показника за 2007 рік.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

За змістом статей 5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за їх вибором. При цьому, різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Порядок і умови пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким передбачено наступні види пенсійних виплат, що забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України: пенсія за вислугу років, пенсія по інвалідності та пенсія в разі втрати годувальника.

Органами, що призначають пенсії за цим Законом є головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (постанова правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідністю з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 22-1), органами, що призначають пенсію за цим Законом є управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах.

Таким чином, пенсія за вислугу років і пенсія за віком, передбачені законами України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є різними видами державних пенсій, що відрізняються юридичними і фактичними підставами призначення, джерелами фінансування і органами, які їх призначають.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В силу пункту 6 Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку. При цьому виплата пенсії проводиться з урахуванням виплаченої пенсії.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 22-1 особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються за іншим видом пенсії до органів, що призначають пенсію (управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах), надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання пенсії.

Порядком № 22-1 передбачено витребування пенсійної справи з одного органу Пенсійного фонду до іншого лише у випадках переїзду пенсіонера на постійне або тимчасове проживання в іншу місцевість, прибуття засудженого пенсіонера до установи відбування покарання, зарахування пенсіонера на повне державне утримання (пункти 47-49).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що в разі звернення пенсіонера за іншим видом пенсії до іншого органу Пенсійного фонду виплата попереднього виду пенсії припиняється і призначається нова пенсія із взяттям на облік за новим місцем її отримання.

В частині другій статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою) наведено формулу визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, однією з розрахункових величин якої є середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

У зв'язку з цим застосування відповідачем при призначенні позивачу у липні 2014 року пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік є неправомірним.

Посилання відповідача на абзац другий частини третьої статті 45 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, є безпідставними, окрім зазначеного, й тому, що обчислення пенсії за вислугу років здійснюється у відсотковому відношенні до розміру грошового забезпечення військовослужбовця і не включає показників середньої заробітної плати.

Враховуючи, що пенсія за вислугу років не входить до виду пенсій солідарної системи, та те, що позивач раніше пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не отримував, тому відповідно до умов даного Закону при розрахунку розміру пенсії за віком йому повинні були застосувати середній заробіток по Україні за три роки, що передують зверненню за цією пенсією, без застосування положень ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи норми діючого законодавства, матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо призначення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсій, за 2007 календарний рік є протиправними.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою повного захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк. Строк звернення може бути поновлений судом, якщо його пропущено з поважних підстав.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 24.07.2015 року, у звязку з тим, що позивачем не надано підтвердження обєктивності пропуску строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давнини й тому стягнення треба проводити з 24.01.2015 року з урахуванням сум фактично проведених виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність своїх дій щодо здійснення призначення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та ска враховується для обчислення пенсій, за 2007 календарний рік.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази та вищезазначені положення чинного законодавства України суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69-71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 24 січня 2015 року, з урахуванням сум фактично проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. О. Куценко