Справа № 751/7464/15-а
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7464/15-а
Провадження №2-а/751/252/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року в м.Чернігові суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Косач І. А. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

Встановив:

27.07.15. позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України у випадку, якщо суд дійде висновку про їх порушення; визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови перерахунку її пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 29.04.2008 року з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 2435,91 грн., проведеної індексація доходів у розмірі 459,48 грн. та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обовязків у розмірі 1395,40 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 1845,28 грн. та премія до державних, професійних свят та ювілейних дат 610,00 грн. інших виплат, прокоригувати їх згідно чинного законодавства незаконними; зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові перерахувати їй пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 82 % суми заробітної плати з 29 квітня 2008 року з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми: допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 2435,91 грн., проведеної індексація доходів у розмірі 459,48 грн. та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обовязків у розмірі 1395,40 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 1845,28 грн. та премія до державних, професійних свят та ювілейних дат 610,00 грн. інших виплат, прокоригувавши їх згідно чинного законодавства.

Представник відповідача подав заперечення на позов, в якому просить заявлені позовні вимоги за період 29.04.2008 по 03.02.2015 залишити без розгляду; відмовити у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків, не відносяться до інших надбавок, які передбачені ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а тому не можуть бути враховані управління для обчислення розміру пенсії.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ м. Чернігова та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 29.04.2008 року в розмірі 82 % суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

20.07.15. позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з заявою, в якій просила обчислити пенсію відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» з урахуванням довідки від 17.07.15. № 2.

Відповідно до довідки від 17.07.15. № 2, яка видана за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ 14.02.2011 № 5-1 про складові заробітної плати (за останні 24 місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», в яку були включені «Інші виплати» - матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, на які, відповідно були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.29-31).

Листом № 17878/07 від 24.07.15. Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові повідомило позивача про відсутність правових підстав для врахування вказаних складових до заробітку при обчисленні розміру пенсії, мотивуючи відмову тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків не віднесені до інших надбавок, як передбачено статтею 33 Закону України «Про державну службу» (а.с.28).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла до 01 травня 2014 року) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, заперечення відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 ЗУ № 1058-ІV та ст. 66 Закону № 1788-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ряд інших, у звязку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 58 КУ, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до субєкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобовязань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії, оскільки Закони України «Про оплату праці» та «Про державну службу» відносять до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

Враховуючи, що позивачка звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернігові Чернігівської області із заявою про перерахунок пенсії 20 липня 2015 року, тому позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити перерахунок пенсії підлягає задоволенню з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії з 01 серпня 2015 року. Підстав для зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення з 29.04.2008 року відсутні, оскільки на момент призначення пенсії довідка із визначенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків, позивачу не надавалась, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 71, 158-163, 183-2, 186, ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ч.1 ст. 66, ст. 84 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» суд, -

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови перерахунку її пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків, які враховуються при обчисленні пенсії і з яких сплачені страхові внески відповідно до законодавства та які вказані у довідці № 2 від 17.07.2015 з 01.08.2015 у розмірі 82 %, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя: І. А. Косач