Справа № 2а/2570/2285/2011
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м.Чернігів Справа № 2а/2570/2285/2011

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Тищенко М.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відділу освіти Коропської районної державної адміністрації до Менської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Коропському районі Чернігівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Коропському районі Чернігівської області від 12.04.2011 № про застосування штрафних санкцій в сумі 98 088,40 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.07.2015 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2015 справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні проведено заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 податкову інспекцію у Коропському районі Чернігівської області на Менську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області у звязку з проведенням реорганізації у відповідності до наказів від 27.10.2011 №325, від 11.06.2013 №1 та від 29.12.2014 №1.

Так, позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач при винесенні податкового повідомлення-рішення керувався абз.2 ч.1 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» та застосування фінансових санкцій, установлених на рівні підзаконного нормативного акту, яким за своєю природою є Указ Президента України є неправомірним. Відповідно до п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Виходячи з цього позивач вважає, що зазначений Указ Президента не може бути використаний в якості правової підстави для застосування штрафних санкцій. Крім того, штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, які є субєктами підприємницької діяльності. Відділ освіти Коропської районної державної адміністрації є бюджетною установою, створеною органом влади і яка фінансується з місцевого бюджету, а тому даний Указ не може бути застосований до позивача. Окрім зазначеного, факт не оприбуткування, неповне оприбуткування готівки в касі виявлено за 2008-2009 роки, тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні, в звязку з закінченням строків застосування санкцій, передбачених ст.250 Господарського кодексу України.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача позов не визнав та в судовому засіданні надав заперечення та пояснення по справі, в яких просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1.4.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи КРВ в Коропському районі на І квартал 2011 року та на підставі направлень від 20.01.2011 №6, від 20.01.2011 №7, від 24.01.2011 №8, від 27.01.2011 №9, провідним контролером-ревізором ОСОБА_3, начальником КРВ в Коропському районі ОСОБА_4, старшим контролером-ревізором ОСОБА_5, контролером-ревізором ОСОБА_6 проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності установ освіти, що обслуговує ЦБ при відділі освіти Коропської райдержадміністрації за 2008-2010 роки. Проведеною ревізією було встановлено порушення п.2.6, п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 не оприбутковано в повній сумі готівкові кошти на загальну суму 19 617,68 грн., в т.ч. за 2008 рік в сумі 16 691,68 грн. та за 2009 рік в сумі 2 926,00 грн.

На підставі акту ревізії фінансово-господарської діяльності установ освіти, що обслуговує ЦБ при відділі освіти Коропської райдержадміністрації за період з 2008-2010 років, ДПІ у Коропському районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.04.2011 № за порушення п.2.6, п.3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 Податкового кодексу України, та згідно з абз.2 ч.1 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» та застосовано штрафні санкції в сумі 98 088,40 грн до Відділу освіти Коропської районної державної адміністрації (а.с.8).

Досліджуючи норми правового регулювання спірних відносин, суд враховує, що відповідно до п.2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Національного банку від 15.12.2004 №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Згідно до п.3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

Так в розділі 4 «Ревізія касових операцій та розрахунків з підзвітними особами» Акту ревізії, при співставленні сум, наданих платних послуг по харчуванню дітей з сумою оприбуткованої виручки в касі установи, встановлена розбіжність. Шляхом співставлення квитанцій з прибутковими касовими ордерами, які відображені в касовій книзі встановлені факти, коли готівка, яка вказана у квитанціях до прибуткового касового ордеру не оприбуткована по касовій книзі, або оприбуткована в менших розмірах, чи не в тому місяці, який зазначено в квитанції.

Пункт 1.1 Глави 1 вказаного Положення визначає перелік осіб, на які вимоги цього Положення не поширюються. Позивач, як бюджетна установа, не входить до цього переліку, а тому, зобов'язаний дотримуватися порядку ведення касових операцій у національній валюті України, зокрема вимог п.2.6, за якими уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися у разі проведення готівкових розрахунків із застосування реєстраторів розрахункових операцій шляхом здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

При цьому, Положення розроблено відповідно до ст.33 Закону України «Про Національний банк України», та визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Крім того, суд враховує, що в даних правовідносинах відповідач керувався Порядком взаємного інформування органів державної контрольно-ревізійної служби України та органів Державної податкової служби України про факти фінансових порушень та вжиті заходи затвердженого наказом Головного контроль-ревізійного управління України та ДПА України від 22.12.2001 №143/514, яким встановлено механізм надання органами державної контрольно-ревізійної служби інформації про факти виявлених за результатами ревізій (перевірок) порушень фінансової дисципліни та зворотного інформування органами ДПС щодо вжитих за цими фактами заходів, що стосуються в тому числі порушень норм регулювання обігу готівки (п.2 Порядку).

У разі виявлення за результатами ревізії (перевірки) суб'єкта господарювання порушень фінансової дисципліни, зазначених у п.2 цього Порядку, у триденний термін від дня підписання акта ревізії (перевірки) або письмових висновків органу державної контрольно-ревізійної служби на заперечення (зауваження) суб'єкта господарювання до акта ревізії (перевірки) з питань, зазначених у п.2 цього Порядку, орган державної контрольно-ревізійної служби направляє до органу державної податкової служби, у якому платник податку перебуває на податковому обліку, копію акта (довідки) ревізії (перевірки) та інформацію, що містить такі дані: - коли, ким, на якій підставі і за який період проведено ревізію (перевірку); - повну назву суб'єкта господарювання, його підпорядкованість, місцезнаходження та код згідно з ЄДРПОУ; які вимоги чинного законодавства (назва, дата, номер, стаття чи пункт нормативного акта, ким затверджений) і на яку суму порушено, а також обставини та характер виявлених порушень фінансової дисципліни; - які заходи для усунення виявлених порушень вжито органом державної контрольно-ревізійної служби та керівництвом суб'єкта господарювання в ході ревізії (перевірки).

Орган державної податкової служби, розглянувши матеріали ревізій (перевірок), приймає у порядку, установленому законодавством, відповідне рішення і в триденний термін від дня його прийняття інформує орган державної контрольно-ревізійної служби.

В силу Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» - у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Контроль за додержанням особами, зазначеними у ст.1 Указу, норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України. Штрафні санкції, передбачені застосовуються до осіб, зазначених у ст. 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

З огляду на зазначене, слід зауважити, що Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, та Указ Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «»Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» не ставлять притягнення порушників до відповідальності у залежність від виду та організаційної форми підприємства, зокрема не звільніють від відповідальності підприємства, які є бюджетними установами, а отже можуть бути використані в якості правової підстави для застосування штрафних санкцій.

Виходячи із системного аналізу правових норм, які регулюють дані правовідносини, суд прийшов до висновку, що дія ч.2 ст.250 Господарського кодексу України не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення рішення прийняте від 12.04.2011 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій, винесене на підставі Акту ревізії КРУ від 24.03.2011 фінансово-господарської діяльності установ освіти, що обслуговує ЦБ при відділі освіти Коропської райдержадміністрації за період з 2008-2010 років, за встановленого факту правопорушення, як то не оприбуткування готівки, що в силу Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» кореспондуються із нормою ст.114 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями станом на момент виявлення порушення). Одночасно п.113.3 ст.113 Кодексу визначено, що штрафні (фінансові) санкції за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи, застосовується у порядку та розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими Законами. Тобто, Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачена можливість застосування відповідальності у вигляді штрафних санкцій, в порядку і розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань контрольно-ревізійного управління.

Із зазначеного, вбачається, що на момент виявлення порушення (24.03.2011) в результаті планової ревізії (яка проводиться один раз на три роки) та прийняття податкового повідомлення-рішення (24.03.2011), визначені ст.250 Господарського кодексу України строки не можуть розповсюджуватися на повноваження податкових органів щодо визначення відповідальності, в тому числі і за не оприбуткування неповне та/або несвоєчасне оприбуткування у касах готівки.

Також, на спростування посилань позивача на кримінальну справу, як підставу скасування податкового повідомлення-рішення, слід врахувати ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі. При цьому, варто звернути увагу на те, що суть встановлених обставин за перевіркою та інкримінованих службовим особам відділу освіти Коропської районної державної адміністрації за кримінальною справою зводиться до нездавання виручки за харчування учнів до каси відділу освіти, отримуваної від батьків учнів, відповідно таке привласнення коштів здійснювалося безпосередньо з отриманням коштів без наступного оприбуткування у відділі освіти. Однак, наявність вироку від 14.05.2012 у кримінальній справі № 2509/48/2012 стосовно службових осіб, які таємно привласнили кошти, не дає підстави для висновку про відсутність складової частини правопорушення, вчиненого позивачем (наявність вини) на тій підстав, що зі змісту акту перевірки від 24.03.2011 вбачається встановлення перевіркою факту протиправної поведінки позивачем неоприбуткування готівки (р. 4 акту перевірки "Ревізія касових операцій та розрахунків з підзвітними особами"), будь яке згадування у акті перевірки про наявність кримінальної справи відсутнє, як відсутнє зазначення таких обставин і у позовній заяві.

Таким чином, насамперед за встановленого факту правопорушення з усіма його елементами, як фактичної підстави юридичної відповідальності, в силу імперативної норми Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», а також в силу преамбули Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні відповідальність за порушення порядку ведення касових операцій у національній валюті в України покладається на юридичні особи, і не залежить від відповідальності посадових осіб в порядку іншого судочинства.

Сукупний аналіз вищезазначених норм права, які регулюють спірні правовідносини, свідчить про безпідставність вимог позивача, відповідно враховуючи ст. 19 Конституції України, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк