Справа № 1170/2а-875/12
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2012-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2012 року Справа № 1170/2а-875/12

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Пасічник Ю.П., секретар Юрчук Л.М.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кіровоградський механічний завод»до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання відсутності компетенції, протиправними дій, скасування наказу та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,Ї

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Кіровоградський механічний завод»(надалі - позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про:

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень Кіровоградська ОДПІ щодо визнання правочинів, укладених між ПАТ «Кіровоградський механічний завод»та ПП «Технобудресурс БТ», нікчемними;

- визнати протиправними дій субєкта владних повноважень Кіровоградська ОДПІ щодо визнання правочинів, укладених між ПАТ «Кіровоградський механічний завод»та ПП «Технобудресурс БТ»такими, що є нікчемними;

- визнати протиправним та скасувати наказ №3034 від 13.10.2011р. про проведення позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кіровоградський механічний завод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із зарахуванням у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за січень, лютий, березень 2011р.;

- визнати протиправними дії субєкта владних повноважень - Кіровоградської ОДПІ, щодо проведення позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кіровоградський механічний завод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із зарахуванням у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за січень, лютий, березень 2011р.;

- визнання протиправним та скасування повністю податкове повідомлення-рішення від 16.11.2011р. №.

Ухвалою суду від 21.03.2012р. (а.с. 30) відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про:

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень Кіровоградська ОДПІ щодо визнання правочинів, укладених між ПАТ «Кіровоградський механічний завод»та ПП «Технобудресурс БТ», нікчемними;

- визнання протиправними дій субєкта владних повноважень Кіровоградська ОДПІ щодо визнання правочинів, укладених між ПАТ «Кіровоградський механічний завод»та ПП «Технобудресурс БТ»такими, що є нікчемними;

- визнати протиправними дії субєкта владних повноважень - Кіровоградської ОДПІ, щодо проведення позапланової виїзної перевірки ПАТ «Кіровоградський механічний завод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із зарахуванням у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за січень, лютий, березень 2011р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість із зарахуванням у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за січень, лютий березень 2011р., відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2011р. №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 93117 грн., в.т. за січень 2011 р. 456 грн., лютий 2011 р. 61, березень 2011 р. 92600 грн. та застосовано штрафні санкції за відповіді періоди відповідно 228 грн., 31 грн., 46300 грн.

Висновки відповідача щодо необхідності зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ ґрунтуються на невизнанні права на податковий кредит на підставі податкових накладних виписаних ПП «Технобудресурс БТ», оскільки господарські операцій проведені на підставі нікчемного правочину.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, з посиланням на норми Податкового кодексу України, вказує, що право на податковий кредит підтверджено належним чином складеними документами, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Щодо оскарження наказу про проведення перевірки №3034 від 13.10.2011р., позивач вказує на відсутність достатніх підстав для проведення перевірки, визначених визначених Податковим кодексом України, а тому вказаний наказ, на думку позивача, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення, позов не визнається, вказується, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Податковим кодексом України, Законом України Про державну податкову службу в Україні у звязку з порушення позивачем норм Цивільного кодексу України під час здіснення господарських операцій без мети настання реальних наслідків, а тому прийняте податкове повідомлення-рішення є правомірним.

В судовому засіданні 30.08.2012 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Складення постанови в повному обсязі відкладено до 04.09.2012р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2011р. відповідачем прийнято наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №3034 (а.с. 60).

На підставі вказаного наказу було виписано направлення про проведення перевірки від 14.10.2011р. №2219, 2218 (а.с. 61, 62).

Посадові особи відповідача були фактично допущені до проведення перевірки, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

За результатами перевірки складено акт №958/23-50/00374485 від 03.11.2011р. (а.с.63-74 ).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2011р. №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 93117 грн., в.т. за січень 2011 р. 456 грн., лютий 2011 р. 61, березень 2011 р. 92600 грн. та застосовано штрафні санкції за відповіді періоди відповідно 228 грн., 31 грн., 46300 грн. (а.с. 24).

Отже, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про проведення перевірки, котра вже відбулась.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відтак, суд зобовязаний не тільки встановити протиправність дій, бездіяльності та рішень субєкта владних повноважень, а й обрати реальний спосіб захисту порушеного права.

Оскільки перевірка господарської діяльності позивача проведена, тому, навіть за умови наявності підстав для визнання оскаржуваного наказу протиправним та його скасування, суд не зможе захистити порушене право, так як це не є підставою для спростування даних акту перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення.

З огляду на те, захист прав позивача перемістився в площину оскарження рішення фіскального органу, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу №3034 від 13.10.2011р. не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що оперативний захист порушеного права при винесені протиправного наказу про проведення перевірки можливий лише за умови звернення до суду з позовом до початку її проведення.

Щодо оскарження податкового повідомлення від 16.11.2011р. №, суд зазначає наступне.

Зміст вказаного рішення свідчить про те, що відповідачем зроблено висновок про завищення суми бюджетного відшкодування за січень 2011 року на суму 456 грн., лютий 2011 року на суму 61 грн.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту у вищевказані періодах була предметом перевірки здійсненої відповідачем, а результати якої оформлені актом від 26.04.2011р. №176/23/00374485 (а.с. 80-83).

Зміст вказаного акту перевірки не містить висновків, що позивачем, протягом січня, лютого 2011 року, відносились до складу податкового кредиту відповідні суми.

Крім того, суд враховує , що в акті перевірки позивача датованого 03.11.2011р., тобто на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, зазначається, що в минулих періодах було проведено камеральні перевірки податкових декларацій позивача з ПДВ за січень 2011р. (а.с. 15), лютий 2011 р. (а.с. 18), березень 2011 р. (а.с. 20) та не виявлено арифметичних та методологічних помилок.

Отже, висновки про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за січень 2011 року на суму 456 грн., лютий 2011 року на суму 61 грн. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо доводів відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі нікчемних правочинів з контрагентом - ПП «Технобудресурс БТ»суд зазначає наступне.

Пунктом 198.6 ст. 198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Зважаючи на те, що у позивача наявні належним чином складені податкові накладні, останній мав право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену у складі вартості товару придбаного у ПП «Технобудресурс БТ»(а.с. 124, 128, 132). .

Крім того, стосовно доводів відповідача щодо нікчемності угод укладених позивачем з ПП «Технобудресурс БТ»суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки та встановлено судом в судовому засіданні, фактичною підставою для визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість стали висновки відповідача про вчинення позивачем з ПП «Технобудресурс БТ»правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, оскільки вказані правочини, на думку відповідача, є нікчемними.

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин визнається судом недійсним.

У відповідності до ст.228 Цивільного кодексу України, в редакції чинній на момент проведення перевірки, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Згідно п.11 ст.10 Закону України Про державну податкову службу в Україні державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається той факт, що повноваженнями щодо визнання правочину недійсним із мотивів порушення публічного порядку, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (нікчемний правочин), органи податкової служби не наділені, оскільки таке визнання можливе в судовому порядку, а тому суд вважає, що висновки відповідача в частині визнання правочинів нікчемними, покладені в основу для визначення податкових зобовязань позивачеві, вимогам чинного законодавства не відповідають оскільки вчинені поза межами законодавчо визначених повноважень та з перейняттям компетенції судових органів.

Висновок податкового органу про нікчемність правочинів, які на його думку, вчинені з метою, що суперечить інтересам держави та порушують публічний порядок не може бути беззаперечним доказом такої нікчемності, а повинен доводитись в судовому порядку шляхом подання відповідного позову на виконання законодавчо визначених повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків визначені податкові зобовязання чи зменшені податкові вигоди, зокрема, бюджетне відшкодування, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що позивач, сплативши суми податку на додану вартість в ціні отриманих товарів, одержав податкову накладну, складену належним чином, суд погоджується з позицією позивача щодо правомірності віднесення до податкового кредиту такої суми податку на додану вартість.

У відповідності до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби від 16.11.2011 року №000112350.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити позивачеві судові витрати з державного бюджету шляхом зобовязання Державної казначейської служби України безспірно списати з рахунку Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби грошові кошти в розмірі 924,00 грн.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 04.09.2012р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3