Справа № 2а-1148/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2011 р. Справа № 2a-1148/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Скільський І.І.

при секретарі Бурда М.Р.,

за участю:

представника прокурора Рогатинського району - Попова О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Прокурора Рогатинського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 2362,36 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2011 року Прокурор Рогатинського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 2362,36 грн.

Представник прокурора Рогатинського району м.Івано-Франківська позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого допущено заборгованість в сумі 2362,36 грн., що тягне за собою несвоєчасну виплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2010 року по 01.03.2010 року.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Частиною 1 статті 136 КАС України передбачено право відповідача на визнання адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду.

Відповідно до ст.112 КАС України, відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом, якщо такі дії відповідача не суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши думку представника прокурора Рогатинського району, представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 15.11.2006 року, зареєстрована приватним підприємцем та взята на облік управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі відповідно до ст.1 Закону України „Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і відповідно є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначаються: принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного Закону Страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина перша статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначає, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону. Частина третя вказаної статті встановлює, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Частина 2 статті 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частина 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює обовязок страхувальників сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Стаття 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України № 1058-ІV, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, Прокуратурою Рогатинського району проведено перевірку щодо додержання вимог пенсійного законодавства в управлінні Пенсійного фонду у Рогатинському районі, здійснення ними контролю за надходженням внесків, правильності застосування та своєчасності стягнення фінансових санкцій, за наслідками якої встановлено факт несвоєчасної сплати фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 обов`язкових платежів до бюджету Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що відповідачем здійснювалась несвоєчасна сплата страхових внесків за період з 01.01.2010 року по 01.03.2011 року, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 2363,36 грн. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою про заборгованість №2741/06 від 13.04.2011 року, карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників за період з 01.01.2010 року по 01.03.2011 року.

З метою повернення заборгованості, 21.02.2011 року управління Пенсійного фонду в Рогатинському районі звернулось до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із претензією №1805/06 із вимогою сплатити борг, однак відповідачем проігноровано вказану вимогу.

За несвоєчасну сплату страхових внесків на державне пенсійне страхування згідно Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції Закону від 25.06.2009р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 12,90 грн. та пені в сумі 64,47 грн.

Статтями 14, 15 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та п.2.1.1. Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України( в редакції, що діяла до 01.01.2011р.) передбачено, що роботодавці підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством є платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування та п.4.1.Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлюється розмір страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зокрема для платників, зазначених у п.п.2.1.1. п.2.1. Інструкції 32 відсотки суми фактичних витрат на оплату праці і 1-2% від суми доходу у вигляді заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в розмірі 2362,36 гривень обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул.Нова,11, смт.Букачівці, Рогатинський район, Івано-Франківська область, ід.код НОМЕР_1) в користь управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі заборгованість в сумі 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві гривні) 36 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /ПІДПИС/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 18.04.2011 року.