Справа № 2а-9154/08/1770
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 13114/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради на постанову Рівненського окружного адміністративного суду 16 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління Державного казначейчества у Рівненській області про зобов'язання нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України Головного управління Державного казначейчества у Рівненській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради щодо ненарахування та невиплати їй щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до норм ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для дітей до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» за період з липня по грудень 2007 року; стягнути з управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради на її користь недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; відшкодувати їй за рахунок державного бюджету суму упущеної вигоди в розмірі 1439,36 грн.; стягнути з Міністерства праці та соціальної політики України та управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради суму моральної шкоди в розмірі 4440,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що являється матірю малолітньої дитини дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй як матері малолітньої дитини, що фактично здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй відповідачем у неповному розмірі з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, оскільки Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», які зменшували розмір оспорюваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду 16 липня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитино до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з урахуванням здійснених за обумовлений період виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач мала право відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», які зменшували розмір оспорюваної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, позивач має право на виплату недоплаченої щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2009 року та прийняти нову нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 призначена та виплачена вірно. Крім того, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Разом з тим, вказує на те, що позивачем пропущено річний строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції лише частково відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є незастрахованою, являється матірю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 11.01.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що згідно з вимогами ст.ст. 13,14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення нею вказаного віку.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом липня-грудня 2007 року отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в таких розмірах: за липень 101,16 грн., серпень 103,41 грн., вересень 104,85 грн., жовтень 104,85 грн., листопад 107,73 грн., грудень 110,80 грн., що стверджується довідкою № 1057 від 24.10.2008 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані неконституційними положення п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дане рішення Конституційного України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Згідно з вимогам ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2007 року 434 грн.,з 1 квітня 2007 року 463 грн., з 1 жовтня 2007 року 470 грн. Отже, позивач мала право на перерахування та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з врахуванням вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було опубліковане 12.07.2007 року, то позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права на виплату допомоги у липні 2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом лише 18.12.2008 року, а відповідач наполягав на застосуванні строків звернення до суду. В матеріалах справи відсутні будь-які докази позивача, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, а тому не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо виплати допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007 року по 17.12.2007 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо відшкодування за рахунок державного бюджету суми упущеної вигоди в розмірі 1439,36 грн. та стягнення з Міністерства праці та соціальної політики України та управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради суми моральної шкоди в розмірі 4440,00 грн. у звязку з безпідставністю таких вимог.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Згідно Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 30.08.2000 року за № 1035/2000, Міністерство праці України є головним органом у системі органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення і соціального обслуговування населення та згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України є головним розпорядником бюджетних коштів. Згідно із Положенням про Міністерство праці та соціальної політики України відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах свої повноважень контроль за додержанням законодавства щодо надання пільг, та забезпечує через систему підпорядкованих йому органів реалізацію прав громадян на соціальний захист шляхом своєчасного та адресного надання соціальної допомоги.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що саме на управління праці та соціального захисту населення покладено обовязок проводити виплату щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості перерахування та виплат недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_1 згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 18 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, ч. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду 16 липня 2009 року у справі № 2-а-9154/08 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради щодо не проведення нарахування і виплати ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 18 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Рівненської міської ради провести нарахування і виплату ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 18 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, із врахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

ОСОБА_3