Справа № 1913/494/12
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2012-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1913/494/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" червня 2012 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Лежигубської О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі про визнання дій неправомірним та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі про визнання дій неправомірними та зобовязання управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпеченняз дня досягнення пенсійного віку, тобто з 24.05.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 15.10.1974 року по 14.02.2002 року працював на посаді газоелектрозварника в колгоспі Прогрес, з 14.02.1993 року в акціонерній агрофірмі Галичина, яка була перейменована з колгоспу Прогрес, та його загальний стаж роботи складає більше 30 років, з яких на посаді електрозварювальника більше 20 років. 24 травня 2012 року йому виповнилось 55 років, тому він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, однак 28.05.2012 року відповідачем було відмовлено йому у призначенні пенсії у звязку із неподанням ним уточнюючої довідки, а також відсутністю документів на підтвердження атестації робочого місця. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а необхідних документів він представити не може, також покази свідків в якості доказів відповідач не приймає. Крім того, вказує, що проведення атестації робочих місць є обовязком керівників підприємства, а тому відсутність документів про її непроведення не може позбавити його конституційного права на соціальний захист. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 неправомірними та просить зобов'язати відповідача призначити йому пенсію.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та суду пояснив, що подати документи, які вимагає управління Пенсійного фонду в Підгаєцькому районі неможливо, оскільки на даний час агрофірма Галичинаприпинила свою діяльність та усі документи даного підприємства були передані до архівів Мужилівської сільської ради. Мужилівська сільська рада не видає уточнюючих довідок та довідок про проведення атестації робочих місць, тому для вирішення питання про призначення йому пенсії він змушений звертатись до суду.

У судовому засіданні представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі ОСОБА_2 позов не визнала, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, подавши суду письмові заперечення, та суду пояснила, що дійсно позивач в травні 2012 року звернувся із заявою про призначення йому пенсії за списком №2, однак позивачу ОСОБА_1 не було призначено пенсію за віком на пільгових умовах у звязку з тим, що ним не було подано довідки про характер та умови праці та документів, що підтверджують проведення атестації робочого місця. Позивач під час подання документів повідомляв про причини, з яких він не може подати вказані документи, їм також відомо про те, що колгосп Прогрес, який був перейменований в агрофірму Галичина, припинив свою діяльність, та документи, що стосуються діяльності даного підприємства, були передані до архівів Мужилівської сільської ради Підгаєцького району. Однак, зазначає, що дане підприємство не зняте з обліку, тому вони вимагають надання таких довідок, оскільки пільгову довідку видає лише підприємство, на якому працював позивач, такі довідки з сільської ради не приймаються до уваги.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працював з 1966 року по 1999 рік трактористом у колгоспі Прогрес, який згодом був перейменований в агрофірму Галичина. Він знає ОСОБА_1 по спільній роботі в колгоспі. ОСОБА_1 прийшов на роботу в колгосп у 1974 році та працював газоелектрозварником. Він проводив зварювальні роботи сільськогосподарської техніки в полі та на тракторній бригаді, був зайнятий такими роботами увесь робочий день, з ранку і до пізнього вечора.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він також працював у колгоспі Прогреста агрофірмі Галичиназ 1973 року по 2000 рік на посадах вагаря, слюсаря, завфермою, агронома. ОСОБА_1 працював в колгоспі з 1974 році весь час на посаді газоелектрозварника. Він проводив зварювальні роботи сільськогосподарської техніки на тракторній бригаді та на фермі, де працював повний робочий день.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист та закріплено у ст. 46 Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку з метою призначення йому пенсії на пільгових умовах звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді газоелектрозварника, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2, однак відповідачем було відмовлено у призначення пенсії та вих. № 970/09 від 28.05.2012 року повідомлено позивача про те, що у його трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та вказано на необхідність подати уточнюючі довідки з місця роботи для підтвердження пільгового стажу.

Відтак суд вважає, що така відмова є неправомірною з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпеченняправо на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпеченняпередбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі записів у вкладиші у трудову книжку колгоспника, судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 15.10.1974 року працював на посаді газоелектрозварника, 14.02.1992 року проведено зміну назви господарства на агрофірму Галичина, 02.01.2002 року звільнений з роботи і з членів агрофірми Галичиназ посади газоелектрозварника за ст. 36 КЗпП України. Крім того, згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 працював з 11.01.1978 року по 24.01.1979 року на посаді газоелектрозварника на Тернопільському комбінаті Будіндустрія, з 26.01.1979 року по 14.02.1993 року працював газоелектрозварником в колгоспі Прогрес, 14.02.1993 року колгосп Прогресперейменований на акціонерну агрофірму Галичина, 02.01.2002 року звільнений з роботи і з членів агрофірми Галичиназ посади газоелектрозварника за ст. 36 КЗпП України. Також, з 02.11.1975 року по 03.11.1977 року позивач перебував на дійсній військовій службі згідно записів у військовому квитку серії НК № 3812240.

Окрім відомостей трудової книжки, факт роботи на вказаній посаді з 1974 по 1997 роки та нарахування заробітної плати за вказані періоди роботи підтверджується довідкою Мужилівської сільської ради від 16.03.2011 року № 146 та факт нарахування заробітної плати за 1980-1984 роки підтверджено архівною довідкою Мужилівської сільської ради від 21.05.2012 року № 13, яка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці сільськогосподарських підприємств с. Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області.

Згідно п. 3 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Розділом XXXII Загальні професіїСписку №2 виробництв, робіт-, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, що був чинним на період роботи відповідача ОСОБА_1 електрозварником, передбачено посади газозварників та їх підручних, електрозварників та їх підручних.

Таким чином, судом встановлено, що загальний стаж роботи позивача згідно записів у трудовій книжці, вкладиші у трудову книжку колгоспника складає більше 27 років, з них більше 22 років на роботі газоелектрозварника, займана позивачем посада газоелектрозварника у вказані періоди роботи відноситься до посад, які визначено Списком №2.

Крім того, представником відповідача були визнані та не оспорювались відомості, що зазначені у трудовій книжці позивача та вкладиші у трудову книжку колгоспника, відповідно до яких він в період з 15.10.1974 року по 02.01.2002 року працював газоелектрозварником в колгоспі Прогреста агрофірмі Галичина.

В той же час, згідно пояснень представника відповідача, причиною відмови позивачу у задоволенні його заяви про призначення пенсії стала відсутність уточнюючої довідки про роботу в шкідливих умовах праці та документів, що підтверджують проведення атестації робочих місць, подання яких передбачено Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року №637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Однак, суд вважає, що відповідач помилково прийшов до висновку, що відсутність таких документів є підставою для відмови у підтвердженні стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Факт роботи позивача газоелектрозварником повний робочий день з 1974 року по 1999 рік доведено у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4, які пояснили, що вони у вказані періоди разом із позивачем працювали в колгоспі Прогреста агрофірмі Галичина, та у їх трудових книжках є відповідні записи про роботу на даних підприємствах.

Твердження представника відповідача про те, що позивачем не подано документи про проведення атестації робочого місця і з цих підстав йому не може бути призначено пенсію за віком на пільгових умовах суд до уваги не бере, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону з огляду на те, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праціпокладено обов'язок проводити атестацію робочих місць на керівників підприємств. Крім того, неможливість отримання відомостей про проведення атестації робочих місць у звязку з припиненням діяльності агрофірми Галичина, на якій працював позивач, було встановлено та підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність документів про ліквідацію підприємства та про проведення атестації робочих місць не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем свого конституційного права на соціальний захист, оскільки сталось не з вини позивача, а виключно з вини адміністрації підприємства, де працював позивач та відповідних органів державної влади, на яких законом покладено функції з контролю за її організацією та проведенням.

Судом встановлено, що трудовий стаж роботи позивача ОСОБА_1 на посаді газоелектрозварника до 21.08.1992 року, тобто до моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, становить більше 12 років та 6 місяців.

Враховуючи те, що позивач досяг віку 55 років, має загальний трудовий стаж більше 27 років та працював на посаді газоелектрозварника більше 22 років повний робочий день, тому суд приходить до переконання, що позивач набув права на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 розділу 15 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята п. б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справ керувався принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України Про пенсійне забезпеченнята вищезазначеними підзаконними нормативно-правовими актами.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з того, що згідно вимог ст. 83 Закону України Про пенсійне забезпеченнята ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняпенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення шляхом зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпеченняз дня звернення за призначенням пенсії.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 13, 56, 62, 83 Закону України Про пенсійне забезпечення, п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993, № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ст. 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року, №383, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

3обов'язати Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпеченняз дня звернення за призначенням пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий підпис ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 18 червня 2012 року.

Суддя: ОСОБА_5