Справа № 822/2755/15
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2755/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 31 січня 2015 року № Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції про нарахування грошового зобов'язання у сумі 4336 грн. 48 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1424 грн. 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що зазначене податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки базується на безпідставних висновках відповідача про порушення позивачем вимог п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.179 Податкового кодексу України у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 4336 грн. 48 коп., п.179.1 ст. 179, п.п.49.18.4 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в результаті чого фізичною особою не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік. Зазначає, що внаслідок прострочення з боку позивача своєчасного погашення коштів по кредиту 19 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ Надра" укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №79250032 від 29.01.2008 року. Згідно даної угоди позивачем погашено по кредитному договору №79250032 від 29.01.2008 року суму кредиту, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом в повному обсязі, у розмірі 8423 грн. 40 коп. Вказує, що у відповідності до угоди №1 від 19.03.2013 року ПАТ "КБ Надра" списав позивачу сплату штрафних санкцій, штрафу, пені, індексу інфляції які були нараховані по кредитному договору №79250032 від 29.01.2008 року внаслідок несвоєчасного погашення кредиту з боку позивача у сумі 5654 грн. 02 коп. Зазначає, що внаслідок прострочення з боку позивача своєчасного погашення коштів по кредиту 28 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ Надра" укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №744350 РБ. Згідно даної угоди для банку позивачем погашено по кредитному договору №744350 РБ від 04.01.2008 року суму кредиту, тіло кредиту, відсотки за користування кредитом в повному обсязі, у розмірі 25257 грн. 03 коп. Вказує, що у відповідності до угоди №1 від 25.08.2013 року ПАТ "КБ Надра" списав позивачу сплату штрафних санкцій, штрафу, пені, індексу інфляції які були нараховані по кредитному договору №744350 РБ від 04.01.2008 року внаслідок несвоєчасного погашення кредиту з боку позивача у сумі 23255 грн. 88 коп. Зазначає, що банк не стягував з позивача нараховані штрафні санкції у вигляді пені, індексу інфляції у сумі 23255 грн. 88 коп. та у сумі 5654 грн. 02 коп. Вказує, що при укладенні додаткових угод припинено дію кредитних договорів внаслідок погашення тіла кредиту і нарахованих відсотків за користування кредитом. А тому зазначає, що ніякого доходу, додаткового блага не отримував, крім заробітної плати з якої роботодавець відрахував та сплатив відповідні податки. В зв'язку з викладеним, просить позовні вимоги задоволити.

Судом за клопотанням представника відповідача усною протокольною ухвалою замінено неналежного відповідача з Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції на належного Красилівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмове заперечення в якому вказує, що фізична особа ОСОБА_3 протягом 2013 року отримував доходи, які відповідно до п.164.1 ст. 164 ПК України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи. Зазначає, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податків, та Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, фізична особа ОСОБА_3 отримував доходи за ознакою доходу "126" (додаткове благо) від банківської установи ПАТ "КБ Надра", а саме платнику податків - фізичній особі вказаним кредитором анульовано (пропущено) суму кредиторської заборгованості на загальну суму 28909 грн. 90 коп. Вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте в межах та на підставі чинного законодавства як результат виявлених порушень, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з урахуванням викладеного нижче.

Судом встановлено, що позивачем погашено заборгованість за договором кредиту, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов договору щодо своєчасної сплати кредитних коштів.

Згідно додаткових угод №1 від 04 січня 2008 року та №1 від 29 січня 2008 року ПАТ "КБ Надра" списав позивачу відсотки за користування тілом кредиту та штрафні санкції.

12 січня 2015 року працівниками Красилівської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлені актом від 19.01.2015 року №15/17-.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 5760 грн. 60 коп., в тому числі 4336 грн. 48 коп. основного платежу та штрафними санкціями в сумі 1424 грн. 12 коп.

Зазначене податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № базується на викладених в акті перевірки від 19.01.2015 року №15/17- висновках відповідача щодо порушення позивачем п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, ст.179 Податкового кодексу України у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 4336 грн. 48 коп., п.179.1 ст. 179, п.п.49.18.4 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в результаті чого фізичною особою не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Досліджуючи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № суд враховує наведене нижче.

В силу п.162.1 ст.162 КАС України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За визначенням пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

В силу абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм ПК України обов»язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу, укладення відповідного договору;

включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

З'ясовуючи наявність зазначених умов, у випадку анулювання банком заборгованості по нарахований відсотках за користування кредитом, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року N 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 р. за N 46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Таким чином, відповідно до положень ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Відтак, суд вважає, що відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, нараховані банком відповідно до умов договору та прощені згідно додаткової угоди, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відсутні умови для застосування абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Суд також враховує, що відповідно до п.165.1.55 (який набрав чинності 07.05.2015 року) ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Згідно із ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Підставою для прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення є порушення позивачем п. 179.1 ст. 179 ПК України.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 54.3 ст.54 ПК України передбачений обов»язок податкового органу самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо через порушення вимог податкового законодавства відповідні грошові зобов»язання не нараховані особою, відповідальною за їх нарахування.

В силу п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Отже, з урахуванням зазначених вище положень ПК України, податкове повідомлення рішення про визначення суми податкового зобов»язання та, відповідно, застосування штрафних санкцій на підставі п.123.1 ст.123 ПК України, приймається та надсилається податковим органом особі, відповідальній за нарахування такого податку.

Відповідно до п.168.3 ст.168 ПК України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).

Пунктом п.18.1 ст.18 ПК України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

В силу пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.18.1 ст.18 ПК України обов»язок щодо нарахування, утримання та сплати податку, передбаченого розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів покладений на податкового агента.

Отже, банк як податковий агент повинен нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок із суми анульованого (списаного) боргу за ставками, визначеними у п. 167.1 ст. 167 Кодексу, та згідно з пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Кодексу відобразити суму такого доходу у податковому розрахунку за ф.-1ДФ у звітному періоді, в якому такий борг було анульовано.

У випадку невиконання зазначених вимог ПК України банком, який виконує функції податкового агента, для нього (а не для платника податку з доходу фізичних осіб) настають наслідки у вигляді нарахування податкового зобов»язання та застосування штрафних санкцій, передбачених п.123.1 ст.123 ПК України. Платник податку, який отримує дохід від податкового агента, не несе відповідальність за не нарахування податковим агентом податкового зобов»язання.

Відповідно до п.109.2 ст.109 ПК України передбачена цим Кодексом та іншими законами України відповідальність, настає у випадку вчинення платниками податків, їх посадовими особами порушень законів з питань оподаткування, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення.

В силу п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

ПК України не передбачений обов»язок платника податків, який отримує доходи від податкового агента, щодо нарахування податкового зобов»язання.

Тому, спірне податкове повідомлення-рішення, яким на підставі п.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст. 120, п.123.1 ст.123 ПК України позивачу визначено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 4336,48 грн. та штрафними санкціями в сумі 1424,12 грн. суперечить ст.109 ПК України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище Красилівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області не доведено, а судом не встановлено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 31 січня 2015 року, а тому його слід скасувати.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст.ст. 71, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 31 січня 2015 року № Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції про нарахування грошового зобов'язання у сумі 4336 грн. 48 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1424 грн. 12 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 серпня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1