Справа № 815/4654/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4654/15
УХВАЛА

17 серпня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про зобовязання вчинити певні дії та визнання протиправною бездіяльність, стягнення моральної і матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:

- зобовязати відповідача виконати обіцянку щодо передачі виконавчого провадження від 18.03.2015 року, що зазначено в листі Міністерства юстиції України від 26.03.2015 року відповідачу;

- визнати бездіяльність відповідача протиправною через гальмування виконавчих дій на поновлення трудових прав позивача на виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі «Харук…» від 26.07.2012 року через порушення ЗУ «Про виконавче провадження», в частині невжиття дій на виконання судових рішень за трудовими спорами і стягнути моральну і матеріальну шкоду, уточнення розміру яких залежить від правової позиції відповідача в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статтею 105, 106 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин не можливості подання таких доказів.

Статтею 6 КАС України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо така особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, необхідною умовою змісту позовної заяви в адміністративній справі є виклад обставин, які підтверджують наявність порушеного права, свободи або інтересу, з приводу захисту яких особа звертається до суду, або зазначення повноваження відповідного органу публічної влади, реалізація якого відповідно до вимог чинного законодавства може бути здійснена у судовому порядку.

Позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки позивач просить суд зобовязати відповідача виконати обіцянку щодо передачі виконавчого провадження від 18.03.2015 року, що зазначено в листі Міністерства юстиції України від 26.03.2015 року відповідачу та визнати бездіяльність відповідача протиправною через гальмування виконавчих дій на поновлення трудових прав позивача на виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі «Харук…» від 26.07.2012 року через порушення ЗУ «Про виконавче провадження», в частині невжиття дій на виконання судових рішень за трудовими спорами. Проте, позивачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у позові щодо дій та бездіяльності відповідача та не зазначено жодної причини неможливості їх надання. В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на лист Міністерства юстиції України від 26.03.2015 року, зі змісту якого вбачається наявність втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження при виконанні виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси 28.03.2006 року № 2-332/06 про поновлення на посаді та передача вказаного виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень ДВС України, у якого на виконанні перебуває виконавче провадження № 33914578 з примусового виконання рішення № 32562/07, виданого 26.07.2012 року Європейським судом з прав людини. Разом з тим, позивач зазначає про те, що відповідачем по справі його було повідомлено про направлення заяви про заміну сторони виконавчого провадження до Одеського окружного адміністративного суду, при цьому позивач не зазначає, яким чином він отримав вказану інформацію та при виконанні якого виконавчого документа відповідач здійснив протиправні дії або бездіяльність під час звернення до Одеського окружного адміністративного суду. Необхідно зазначити, що позивачем не було додано до позовної заяви будь-яких доказів звернення до відповідача щодо виконання виконавчого провадження, учасником якого є позивач, з яких би вбачалось порушене право позивача.

Окрім того, суддя зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору не майнового характеру.

Крім того, позовні вимоги щодо стягнення моральної і матеріальної шкоди, уточнення розміру яких залежить від правової позиції відповідача в суді, є не зрозумілими в контексті норм діючого законодавства, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження отримання позивачем моральної і матеріальної шкоди, не зазначено реквізитів на які необхідно здійснити стягнення коштів (назва банку, номер рахунку, банківські реквізити) та не визначено суми.

Окремо суддя зазначає, що позивач звертаючись з вимогою про стягнення моральної і матеріальної шкоди, не надає доказів щодо сплати судового збору в порядку, передбаченому чинним законодавством, тоді, як ч.3 ст.106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати. Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України Про судовий збір (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону платники судового збору це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

При цьому, підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

В прохальній частині позовних вимог ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору, оскільки на її думку вона захищає свої трудові права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Розглянувши позовні вимоги заявлені в адміністративному позові ОСОБА_1, суд зазначає, що вони за своїм предметом не відносяться до таких, що випливають із трудових відносин позивача, позивач в даному випадку оскаржує дії та бездіяльність Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, як субєкта владних повноважень під час здійснення владних управлінських функцій.

Відтак, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За таких обставин, відповідно до вищевказаних норм позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову майнового та не майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог передбачених ст.ст. 105, 106 КАС України та надання доказів сплати судового збору за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У звязку з вищевикладеним, вважаю за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамену виконавчої служби Міністерства юстиції України про зобовязання вчинити певні дії та визнання протиправною бездіяльність - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у термін до 02.09.2015 року усунути недоліки та розяснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М. Корой