Справа № 2-а-574-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-574-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення ІДПС ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення ІДПС ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2 У позовній заяві зазначив, що 17 серпня 2010 року він на автомобілі ВАЗ-21093 д.н. З9588ЖИ рухався по автодорозі Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань в напрямку м.Бершадь Вінницької області. На 233 км даної а/д його зупинив працівник ВДАІ ІДПС ОСОБА_2 і предявив йому вимогу в порушенні ПДР, а саме, що державний номерний знак, який повинен бути розміщений на визначеному місці в задній частині автомобіля відсутній. На що позивач пояснив, що в дійсності задній номерний знак знаходиться в багажнику автомобіля, оскільки відїхавши з м.Умані на а/д Умань-Бершадь, поблизу повороту на с.Громи, його наздогнав легковий автомобіль з проханням зупинитись. Коли він зупинився, то водій даного автомобіля вказав, що в автомобілі позивача задній номерний знак висів на одному болті. Щоб не загубити номерний знак, оскільки запасного болта не було, позивач відкрутив другий болт і вкинув номерний знак в багажник, для того, щоб доїхавши до першого автомагазину або ж СТО, придбати болт для кріплення номерного знаку. Вказує, що дану обставину можуть підтвердити свідки, які перебували в салоні його автомобіля, і про дану обставину він намагався пояснити працівникові ДПС. Проте, інспектор навіть не намагався вислухати пояснення позивача, а виніс постанову СА№184966 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 180 гривень. З даною постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки правопорушення сталось не з його вини, та в самій постанові відповідач не зазначив, які ж вимоги ПДР були порушені позивачем. Просить ухвалити рішення суду, яким визнати дії відповідача неправомірними, а постанову серії СА №184966 від 17.08.2010 року скасувати.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі, та пояснив, що 17 серпня 2010 року після обідньої перерви він виїхав на автомобілі в сторону м.Бершадь, так як потрібно було завезти замовнику запасні частини до техніки. Перед виїздом він прикрутив задній номерний знак на автомобіль вручну, так як не було часу шукати відповідний інструмент. Відїхавши від міста Умань приблизно на 20 км, йому. Автомобіль що їхав слідом за ним, подав знак світлом фар. Коли позивач зупинився, то йому повідомили, що задній номерний знак автомобіля з однієї сторони не прикручений. Так як у позивача не було запасного болта для кріплення номерного знаку, то він вирішив по дорозі придбати болта та прикрутити номерний знак. При цьому, відкрутив номерний знак повністю та поклав його в багажник свого автомобіля. Проїхавши кілометрів десять, його зупинив автомобіль ДАІ і інспектор Рибак В.В. склав на нього протокол та вручив копію постанови. Копію протоколу йому не вручили. Пояснення позивача інспектор до уваги не взяв, а біля години займався складанням документів. Під час цього позивач дзвонив юристові, який повідомив йому, що в його діях немає ознак правопорушення. Також, інспектор не розяснював йому ніяких прав. Вважає, що правопорушення він не вчиняв. Також зазначив, що у позові була допущена помилка, так як позов писався зі слів позивача. Насправді з ним у автомобілі свідків не було, а він мав на увазі особу, з якою зустрічався по дорозі і деякий час розмовляв.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що 17 серпня 2010 року ним був зупинений автомобіль під керуванням позивача, на вказаному автомобілі був відсутній державний номерний знак, який повинен кріпитись позаду автомобіля. Відповідач пояснив, що вже два тижні їздить без заднього номерного знаку, так як збирається його пофарбувати. Так як позивачем було порушено вимоги п.30.2 та п.2.3 Правил дорожнього руху, тому інспектор склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, наклавши стягнення у вигляді штрафу. Підстав для оголошення попередження інспектор не вбачав, враховуючи те, що позивач вже два тижні їздив без номерного знаку.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно наданих позивачем доказів, судом встановлено, що 17 серпня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ м.Умань та Уманського району старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії СА №216367, в якому зазначено, що ОСОБА_1 о 15 годині 17 серпня 2010 року на а/д Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань на 233 км, керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. З9588ЖИ, на якому задній номерний знак знаходився у не встановленому для цього місці, чим порушив вимоги п.30.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, позивач з ним був ознайомлений, про що свідчать його підписи, в т.ч. і про те, що йому розяснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, також підпис про те, що він копію протоколу отримав. У протоколі позивач власноручно зазначив, що номерний знак знаходився в багажнику автомобіля по причині того, що на відрізку дороги Умань-Бершадь відкрутився.

Згідно постанови від 17 серпня 2010 року серії СА №184966 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 180 гривень.

Згідно технічного паспорта автомобіля серії ГЕ №011222, він належить ОСОБА_3.

Згідно довіреності від 19.03.2010 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником в державних та інших підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі в відповідних органах ДАІ України, органах нотаріату, комісійних магазинах, страхових компаніях та інших, при вирішенні питань, повязаних із зняттям з обліку та відчуженням (продажем, обміном, передачею в оренду), сплатою податку з власників ТЗ, заміною вузлів та агрегатів, кольору, належного йому на праві власності автомобіля ВАЗ-21093, реєстраційний номер З9588ЖИ. Для чого представнику надається право користуватися (керувати) транспортним засобом, з метою виконання вищезазначених повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Згідно п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (з наступними змінами та доповненнями) на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водіями транспортними засобами без номерного знака.

В даному випадку позивач, не мав права керувати транспортним засобом без номерного знаку, а повинен був вжити заходів по його закріпленню у встановленому для цього місці. Посилання позивача на те, що він мав намір в подальшому прикріпити номерний знак, нічим не підтверджено.

За таких обставин, суд вважає, що у відповідача були наявні обєктивні підстави для притягнення відповідача до відповідальності, тому немає підстав для визнання дій відповідача неправомірними. У звязку з цим, немає підстав і для скасування постанови, яку позивач оскаржує.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 17, 71, 128, 158, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення ІДПС ВДАІ м.Умані та Уманського району ОСОБА_2.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Корман