Справа № 823/1303/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1303/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Бистрик Г.М. та Пилипенко О.Є.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Златодар» до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ДП «Златодар» звернулося до суду з позовом, у якому просило скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області № 4 від 21 травня 2015 року про застосування фінансових санкцій (пені).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області - задовольнити, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ДП «Златодар» порушило строки сплати страхових внесків за період з 31 грудня 2010 року по 30 квітня 2013 року.

У зв'язку з цим рішенням від 21 травня 2015 року № 4 до позивача відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були застосовані штрафні санкції у розмірі 6970 грн. 63 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області, ДП «Златодар» звернулося до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ДП «Златодар» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно нарахував позивачу штраф у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 23 квітня 2014 року було порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Златодар» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області від 21 травня 2015 року № 4 на позивача було накладено штраф у розмірі 6970 грн. 63 коп. Згідно вказаного рішення, підставою для накладення на позивача штрафу став висновок відповідача про порушення строків сплати страхових внесків за період з 31 грудня 2010 року по 30 квітня 2013 року.

ДП «Златодар» не заперечує того, що строк сплати страхових внесків було порушено, однак вважає, що штраф не міг бути нарахований з огляду на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

До даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, яка діяла станом на час виникнення підстав для нарахування позивачу штрафу та прийняття оскаржуваного рішення відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 вказаного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно абз. 4 ч. 3 ст. 19 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Строк виконання зобов'язань по сплаті страхованих внесків за період з 31 грудня 2010 року по 30 квітня 2013 року дійсно настав до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ДП «Златодар».

Разом з тим, положеннями ч. 5 ст. 19 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Таким чином, на вимоги про сплату страхованих внесків дія мораторію на задоволення вимог кредиторів - не поширюється.

Як раніше зазначалося, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів штраф не нараховується лише у тому випадку, якщо було порушено строки виконання зобов'язань, на які поширюється дія мораторію.

З огляду на те, що на сплату страхованих внесків дія мораторію не поширюється, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штраф за порушення строків сплати страхових внесків.

Аналогічний висновок щодо застосування ст. 19 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у правовідносинах, пов'язаних із застосуванням штрафу за несвоєчасну сплату страхових внесків, був викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року у справі № 21-543а14.

У відповідності до ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області від 21 травня 2015 року № 4 було винесне з дотриманням вимог до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 19 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а підстави для його скасування - відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 01 липня 2015 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області - задовольнити, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Златодар» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Г.М. Бистрик

О.Є. Пилипенко

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Пилипенко О.Є.

Бистрик Г.М.