Справа № 807/3715/13-а
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2013-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 807/3715/13-а
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: 4 відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп", ОСОБА_2 ,- не зявилася

відповідача: Сумський прикордонний загін- представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 4 відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп", ОСОБА_2 про скасування рішення про відмову у перетинанні державного кордону, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Закарпатський окружний адміністративний суд з позовом до начальника 4-го відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп" старшого лейтенанта ОСОБА_4 та Сумського прикордонного загону про скасування рішення про відмову в перетині державного кордону.

Під час судового розгляду позивачка збільшила позовні вимоги , а саме: просила визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення, стягнути на її користь - моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 767,85 грн., а також судові витрати в розмірі 2034 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі підозри у недійсності її паспортного документу , а саме : ніби - то містяться виправлення в даті видачі паспортного документу з 2011 року на 2012 рік, хоча насправді , навіть враховуючи специфічність почерку паспортистки , на документі можна чітко побачити , що рік видачі 2012. Однак, незважаючи на це відповідачем було прийняте оскаржуване рішення. Таким чином, на думку позивача, рішення про відмову у перетинанні державного кордону є безпідставним та незаконним, а тому підлягає скасуванню, оскільки, його прийняття відбулося за умов відсутності підстав передбачених чинним законодавством України та з перевищенням начальником службових повноважень.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з підстав наведених у адміністративному позові та додатково пояснила, що відповідачі всі дії аргументують Інструкцією з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон затвердженою Наказом Державної прикордонної служби УкраїниО5.06.2012 № 407, але не пояснюють чому всупереч вимогам даної інструкції при проведенні стандартної перевірки документів вони не здійснили дії передбачені нею. Навпаки, працівники прикордонної служби прийняли рішення про проведення поглибленої перевірки, яка згідно Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (затверджена Наказом Державної прикордонної служби України О5.06.2012 № 407) здійснюється в умовах обмеженого часу і не повинна затримувати відправлення з пункту пропуску транспортних засобів закордонного прямування, проте ОСОБА_1 для проведення була знята з потягу, який продовжив рух. Крім того, незрозумілим залишається факт того, що в ході проведення поглибленої перевірки спеціалістами прикордонної служби за допомогою спеціальних приладів не було встановлено відсутність будь-яких виправлень в паспортному документі ОСОБА_1, це свідчить, на думку позивача, виключно про необ'єктивність та некомпетентність працівників прикордонної служби, оскільки їх дії призвели не просто до негативних наслідків, а й до грубого порушення прав громадянина .

Зокрема, дії відповідачів, призвели до порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_1, справа була закрита 30 вересня 2013 року, лише після цього було вирішено питання про повернення паспортного документу до Мукачівського МВ ГУ ДМС України Закарпатській області, що також потребувало додаткового часу, фактично паспорт ОСОБА_1 отримала 10 жовтня 2013 року, майже після спливу місяця. Як пояснює позивач, крім зірваної поїздки, матеріальних втрат понесених внаслідок цього, в період проведення досудового розслідування справи, ОСОБА_1 активно вела переговори з приводу придбання об'єкту нерухомості і відсутність паспортного документу ставила під сумнів їх проведення це негативно відобразилася на емоційному здоров'ю позивачки, яка окрім отриманого стресу безпосередньо при вчиненні незаконних дій щодо неї, додатково емоційно важко переносила наслідки цих дій. Залишившись 20 вересня 2013 року, без паспортного документу, який у неї вилучили, не оформивши про вилучення ніяких документів, вона не знала яким чином зможе повернутися додому. Крім того , це все відбувалося вночі. Після її прохань, працівники міліції видали їй довідку про вилучення паспортного документу , і вона на підставі неї купила квиток і повернулася додому в Мукачево.

Крім того, позивачка як підставу для стягнення моральної шкоди зазначає той факт , що в неї 23 вересня - день народження, який вона хотіла відсвяткувати із родичами у Москві, куди вона їхала, і куди не потрапила з вини відповідачів. Також пояснила, що вона працює художником , і у Москві у неї були зустрічі по робочим питанням, які не відбулися також із вини відповідачів. Вищевказані пояснення в судовому засіданні позивачка давала з великим хвилюванням і емоційним збудженням, пояснюючи, що вона та її сімья після вищевказаних подій приймали антидепресанти, не розуміючи до цих пір підставності неправомірних дій відповідачів. Також зауважила, що після отримання паспорту, вона попросила виготовити їй інший, оскільки у міграційній службі їй порадили це, щоб більше не виникало ніяких непорозумінь у звязку з цифрами, які написані від руки у паспорті, і їй виготовили паспорт друкованими літерами та цифрами.

Після аналізу поданих Відповідачами матеріалів, представник позивачки зауважує, що у всіх без виключення, рапортах, зазначено, що ОСОБА_1 намагалася перетнути кордон по недійному паспорту, що не відповідає фактичним обставинам, так як недійсність паспорту має місце у разі прострочення дати вклеєння фото (п. 9 Постанови ВРУ "Про затвердження положення про паспорт громадянина України"), в даному ж випадку працівники прикордонної служби ставили питання про підробку документу, що в ході перевірки в порядку досудового розслідування, не підтвердилося. В даній ситуації, як наголошує позивач ,мало місце перевищення влади з боку працівників прикордонної служби, оскільки вони мали чітко розуміти, що діють поза межами наданих їм повноважень та всупереч інтересам громадянина, що є порушенням присяги тазловживанням службовим становищем.

Представник відповідача - Сумського прикордонного загону, проти позову заперечив з мотивів викладених у письмових запереченнях на позов , в яких вказано, що Сумський прикордонний загін не погоджується з вимогами ОСОБА_1 в повному обсязі . Та пояснив, що 20.09.2013 року о 23 год. 30 хв. під час здійснення прикордонного контролю в пункті «Конотоп» Сумського прикордонного загону поїзду № 16, сполученням «Ужгород - Москва», прикордонним нарядом «Перевірка документів» в вагоні № 20 була виявлена громадянка, яка на паспортний контроль пред'явила внутрішній паспорт громадянина України серії ВР № 493679, виданий на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході перевірки вказаного паспортного документу, як пояснює представник відповідача, у прикордонного наряду, з урахуванням оцінки ризиків, виникли сумніви щодо дійсності пред'явленого паспортного документу, а саме, в році видачі паспортного документу, виконаному правописом за допомогою кулькової ручки наявні ознаки виправлення. З метою підтвердження або спростування виявлення в документі ознак підробки було подану заяву на здійснення поглибленої перевірки документів. В результаті чого, встановлено, що документ є недійсним у зв'язку з наявністю в документі ознак підробки. Таким чином, враховуючи наведене вище, направлено повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України «Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів».

Що стосується Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, то як вказує відповідач, в даному випадку дане рішення уповноваженою особою Державної прикордонної служби України приймалось в зв'язку з відсутністю у особи дійсних документів на право перетинання державного кордону, та є на думку відповідача цілком законним.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідач зауважує, що громадянкою ОСОБА_1 під час уточнення позовних вимог в частині відшкодування, не надано доказів, які підтверджують моральні чи фізичні страждання. Сумський прикордонний загін не може також погодитись із твердженням Позивача, що моральна шкода в даному випадку полягає у приниженні її честі і гідності, незаконному перебуванні під слідством, неможливість укласти договір без паспортного документу. Відповідач наголошує на тому, що під час перебування позивача у відділі прикордонної служби "Конотоп" Сумського прикордонного загону, будь-яких скарг або заяв щодо порушення її прав, законних інтересів, на неправомірність дій посадових осіб ДПС України, а також щодо приниження її честі та гідності не надходило.

Представник відповідача - 4 відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп", ОСОБА_2 Юріївна- до суду не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення ( а.с. 77). Однак надала суду письмові заперечення, відповідно до яких не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 в повному обсязі та підтримує позицію Сумського прикордонного загону. А також вважає, що прийняте Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України який досяг 16-річного віку від 20.09.2013 року стосовно громадянки України ОСОБА_1 є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Як з'ясовано в судовому засіданні, 20 вересня 2013 року начальником 4 відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп" старшим лейтенантом ОСОБА_2, було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України у зв'язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу рішенням недійсний паспортний документ ( виправлення в даті видачі паспортного документу з 2011 року на 2012 рік) тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з наявністю однієї з підстав, визначених ст. 6 ЗУ " Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" або відсутністю дійсних документів на право перетинання державного кордону (а.с. 5).

Як наслідок, порушено кримінальне провадження за №0001105, що підтверджується довідкою Управління МВСУ на південно-західній залізниці Лінійний відділ на станції Конотоп ( а.с. 7).

За результатами перевірки, паспорт позивачу було повернуто, справу закрито

В постанові про закриття кримінального провадження від 30.09.2013 року встановлено , що згідно із висновком техніко-криміналістичної експертизи № 57 від 24.09.2013 року в паспорті громадянина України серії ВР 493679 відсутні ознаки підробки.( а.с. 53).

Статтею 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України " , де зазначено ,

-п. 14. що під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону відповідно до Закону України "Про прикордонний контроль" за результатами оцінки ризиків проводять опитування громадян, які перетинають державний кордон.

-п. 15. На підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові. Тимчасове затримання або вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон чи проїзного документа дитини на виконання рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду) здійснюється уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону у порядку, визначеному пунктами 24 і 25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. N 231 (ЗП України, 1995 р., N 6, ст. 158; Офіційний вісник України, 2004 р., N 12, ст. 752).

- п. 16. Підроблені, недійсні паспортні документи або такі, що належать іншим особам, або використовуються для вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення тимчасово затримуються або вилучаються уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону. Після прийняття рішення уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у перетинанні державного кордону тимчасово затримані чи вилучені паспортні документи надсилаються відповідному правоохоронному органу або органу, який їх видав.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; 6) він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей;8) щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; 9) він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин, та виходячи із вищевказаних правових норм, суд прийшов до висновку, що у відповідачів були відсутні підстави для тимчасової відмови у виїзді за кордон позивачці, оскільки жодний випадок, передбачений пунктами 1-9 не відноситься до вказаних подій.

Пунктом 24" Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" визначено , що у разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено. Паспорт/проїзний документ тимчасово затримується або вилучається також у разі його підробки, використання для вчинення кримінального правопорушення на території України чи за кордоном або припинення громадянства України.

Втрачений паспорт/проїзний документ, оголошений недійсним, власнику не повертається, а надсилається до органу, що його видав, для знищення. Вилучений паспорт/проїзний документ, якщо інше не встановлено законодавством, повертається територіальному органу або підрозділу, що його видав, з повідомленням про причину вилучення (якщо паспорт/проїзний документ видано за кордоном - МЗС). Територіальний орган або підрозділ, що видав паспорт/проїзний документ, на підставі наявних матеріалів приймає рішення про тимчасове зберігання, знищення або повернення паспорта/проїзного документа особі, якій його оформлено. Якщо розпочато кримінальне провадження у зв'язку з підробкою чи використанням паспорта/проїзного документа або його пред'явнику повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, такий паспорт/проїзний документ може бути долучено до матеріалів кримінального провадження, про що інформується територіальний орган або підрозділ, що його видав.

Статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено порядок відмови у перетинанні державного кордону іноземцям, особам без громадянства та громадянам України . А саме: 1. Іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв'язкуз наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

2. Форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону. 3. Особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Суд констатує , що підстав , зазначених у статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", на які відповідач посилається у оскаржуваному рішенні, судом не встановлено. Крім того , відповідач не вказав конктретної підстави , як того вимагає вищевказана стаття Закону.

В оскаржуваному рішенні зазначено підставу - недійсний паспортний документ, що не передбачено у вищевказаних встановлених підстава, перелік яких є вичерпним.

Наказом від 05.06.2012 N 407 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2012 р. за N 1083/21395) затверджена Інструкція з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, де зазначено , що поглиблена перевірка документів проводиться уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, яка є спеціалістом з поглибленої перевірки документів (далі - спеціаліст).3.4. Підставою для здійснення поглибленої перевірки документа є заява, складена уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, яка проводила стандартну перевірку документа.

П 3.7. Поглиблена перевірка документів включає: додаткове вивчення дійсності паспортного документа, візи та інших документів із застосуванням спеціальних технічних засобів контролю для пошуку ознак підробки в документах; додаткове вивчення паспортного та інших документів з метою визначення приналежності громадянину України, іноземцю чи особі без громадянства (далі - особа); уточнення відомостей щодо відсутності стосовно особи доручень правоохоронних і розвідувальних органів України.

П 3.8. Поглиблена перевірка документів з урахуванням пункту 2.12 розділу II цієї Інструкції також здійснюється: за результатами аналізу та оцінки ризиків; на підставі розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби, регіональних управлінь, начальників органів охорони державного кордону; на підставі інформувань оперативно-розшукових відділів органів охорони державного кордону, правоохоронних органів (контрольних органів і служб) про можливе використання особами підроблених, недійсних документів або таких, що належать іншим особам.

3.9. Поглиблена перевірка документів забезпечується шляхом :використання наявних баз даних та інформаційно-довідкових матеріалів описів зразків паспортних та інших документів та можливих способів їх підроблення; опитування осіб, які перетинають державний кордон.3.10. Поглиблена перевірка документа вважається закінченою після складення спеціалістом висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа за формою, наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - висновок). Про результати поглибленої перевірки документа спеціаліст доповідає старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску (старшому зміни прикордонних нарядів). Висновок складається в письмовій формі на звороті аркуша із заявою на здійснення поглибленої перевірки документа або в електронному вигляді шляхом заповнення його граф (полів програмного інтерфейсу) та передається (надсилається з використанням відповідного програмного забезпечення) уповноваженій службовій особі підрозділу охорони державного кордону, яка здійснювала стандартну перевірку документа.3.11. Залежно від результатів здійснення поглибленої перевірки, зазначених у висновку, старший прикордонних нарядів у пункті пропуску (старший зміни прикордонних нарядів): надає дозвіл на перетинання державного кордону особі, документ якої був підданий поглибленій перевірці; відмовляє особі в перетинанні державного кордону.

3.12. Відмітки про перетинання державного кордону в паспортних та інших документах осіб, яким за результатами поглибленої перевірки надано дозвіл на перетинання державного кордону України, проставляються уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, яка здійснювала стандартну перевірку, у порядку, визначеному частиною другою статті 12 Закону України "Про прикордонний контроль".

3.13. Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України (відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 грудня 2010 року N 967 "Про затвердження форм рішень про відмову в перетинанні державного кордону України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за N 31/18769) доводиться особі старшим зміни прикордонних нарядів або старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон.

3.14. Паспортний документ або інший документ, у якому за результатами здійснення поглибленої перевірки виявлено ознаки його підробки або встановлено, що він не належить особі, на підставі пункту 3 частини першої статті 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" вилучається, про що старший зміни прикордонних нарядів складає відповідний протокол. Другий примірник такого протоколу надається особі, у якої вилучено паспортний документ.3.15. Заява та висновок долучаються до рапорту старшого зміни прикордонних нарядів за результатами несення служби.

З вищенаведеного є незрозумілим винесення оскаржуваного рішення 20 вересня 2013 року в той час , як висновок за результатами поглибленої перевірки датований 21 вересня 2013 року. Отже станом на момент винесення оскаржуваного рішення висновку не було. Також судом встановлено , що ствердили також і сторони , що протокол про вилучення у позивачки паспортного документу , не складався, копія протоколу їй не надавалися. Також не були відібрані в неї пояснення.

Суд не вважає належними і допустимими доказами пояснення від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 адресовані начальнику Сумського прикордонного загону, які подані відповідачами в обгрунтування своїх заперечень, оскільки є незрозумілим : хто відібрав зазначені пояснення та коли.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Внаслідок протиправних дій відповідачів, позивачка не потрапила до Москви , куди вона направлялася, змушена була купляти білет і повертатися додому, внаслідок чого отримала майнову шкоду, яка дорівнює вартості проїзних білетів № ЧА 331900 та № АП 942375 на загальну суму 767,85 грн.( а.с. 50).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку моральна шкода полягала, зокрема : у принижені честі, гідності, у незаконному фактичному затриманні, внаслідок чого- перебування під слідством, та настання інших негативних наслідків: неправомірне вилучення паспортного документу, у звязку з чим позбавлення особи слідувати до пункту призначення, перебування без документів вночі та неможливість купити білет додому, стресовий стан, а також неможливість укласти договір без паспортного документа, що вбачається з договору про завдаток від 21 вересня 2013 року укладений матір'ю позивачки про продаж квартири , де мешкає і позивачка та в подальшому - договору купівлі-продажу між позивачкою та громадянкою ОСОБА_6, мешканкою Московської області. Все це викликало моральні страждання та завдало матеріальних збитків, оскільки поїздка , яку було зірвано з вини працівників прикордонної служби, була діловою.

Отже наявність причинного зв'язку між заподіяною позивачу моральною шкодою і неправомірними діями відповідача є беззаперечною ( 72-73).

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивачка отримала моральні страждання, які суд оцінює на суму 2000 грн.

Таким чином, рішення про відмову у перетинанні державного кордону є безпідставним та незаконним, а тому підлягає скасуванню, оскільки, його прийняття відбулося за умов відсутності підстав передбачених чинним законодавством України та з перевищенням начальником службових повноважень.

Отже, Відповідач діяв без підстав, передбачених законом та оскаржуване рішення прямо суперечить закону, тобто є незаконним, даний факт підтверджується перевіркою проведеною у процесі кримінального провадження.

Як зазначено у ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Конституція України має найвищу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії.

Виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, щодо рівності учасників процесу й обов'язку доказування, - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, яким являються Відповідачі, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності лежить на Відповідачах.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 3 та 4 Закону України "Про прикордонний контроль" встановлено , що під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України. Прикордонний контроль організується та здійснюється на засадах: 1) законності;2) відкритості; 3) забезпечення поваги до людської гідності та рівності осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; 4) здійснення його виключно спеціально підготовленими з цією метою військовослужбовцями та працівниками Державної прикордонної служби України; 5) вибірковості контрольних заходів на підставі оцінки ризиків.

За наведених обставин суд констатує, що права та інтереси позивача порушені та потребують судового захисту, а відтак оскаржуване рішення про відмову у перетинанні державного кордону є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160- 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовов ОСОБА_1 до начальника 4-го відділення ІПС відділу прикордонної служби "Конотоп" старшого лейтенанта ОСОБА_4 та Сумського прикордонного загону про скасування рішення про відмову в перетині державного кордону - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України , який досяг 16-річного віку від 20 вересня 2013 року прийняте старшим лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, 23.09.1986 р. н.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( м. Ужгород, вул. Одеська, будинок 14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- з державного бюджету - моральну шкоду в розмірі 2000 грн. , матеріальну шкоду в розмірі 767,85 грн. та судові витрати в розмірі 2034 грн.

В решті позовних відмовити.

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_7
Вступна та резолютивна частини постанови оголошені 06 грудня 2013 року. Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 грудня 2013 року.