Справа № 681/1188/15-а
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1188/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р.

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого

судді Горщар А.Г.,

при секретарі Іщук С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонного адміністративний позов ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третьої особи на стороні відповідача управління Пенсійного фонду України у Полонському районі про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі відділ ДВС) від 26.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 46823870, обґрунтовуючи тим, що вказана службова особа в порушення закону закрила виконавче провадження незважаючи що воно боржником не виконане.

В судове засідання позивачка не зявилась подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі.

Представник відповідача та третьої особи також в суд не зявились, подали письмові заперечення на позов в яких зазначили про законність оскаржуваної постанови, та просили справу слухати у їхню відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов слід задовольнити.

Встановлено, що у відділі ДВС перебував на виконанні виконавчий лист № 681/1954/14-а виданий 23 лютого 2015 року за яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (далі УПФ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячної основної державної пенсії з 04.05.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум.

Також зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячної компенсації по втраті годувальника з 04.05.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 52, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум.

В ході виконання судового рішення державний виконавець 11.03.2015 року відкрив виконавче провадження та встановив для УПФ строк для самостійного виконання рішення суду, на що боржник 22.05.2015 року надав відповідь про проведення для ОСОБА_1 перерахунку пенсії, та неможливість здійснення її виплати.

Цього ж дня державним виконавцем на УПФ за невиконання судового рішення в частині невиплати пенсії накладено штраф 680 грн. та складена вимога про необхідність виконання рішення суду до 27.05.2015 року.

Однак, боржник у визначений термін не виконав судове рішення, у звязку з чим державний виконавець 12.06.2015 року повторно наклав на УПФ штраф в сумі 1360 грн., а 26.06.2015 року направив подання до Полонського РВ УМВС про притягнення службових осіб УПФ до кримінальної відповідальності.

Мотивуючи, що рішення суду є зобовязального характеру, яке виконати без участі боржника неможливо державний виконавець на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчив виконавче провадження.

Вирішуючи законність дій державного виконавця суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Згідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За положеннями пункту 11 частини статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ст. 75 названого Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення (частина 1).

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону (частина 2).

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав (частина 3).

Суд не погоджується із висновком державного виконавця про неможливість виконання судового рішення без участі боржника, та вважає, що підстава, за якої було закінчено виконавче провадження та прийнято постанову, була передчасно застосована відповідачем, зважаючи на те, що фактично, виконавчий документ не було виконано.

Так відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець має право під час виконавчого провадження звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Однак, державний виконавець не скористався зазначеними правами, зокрема не звернувся до суду із перелічених питань.

Крім цього, державний виконавець не врахував положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" статтями 3,4,7 якого врегульовано особливості виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу, про зобовязання державного органу вчинити певні дії щодо майна, а відтак оскаржуванна постанова підлягає скасуванню.

Керуючись наведеним, статтями 11,71,158-163 КАС України суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 26.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 46823870,

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання сторонами та третьою особою її копії.

Головуючий ________________