Справа № 461/3561/15а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 р. Справа № 876/5242/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу першого заступника прокурора міста Львова на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 березня 2015 року про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову в справі № 461/3561/15-а за позовом першого заступника прокурора міста Львова в інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року перший заступник прокурора міста Львова в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за № 115 від 10 березня 2015 року «Про тимчасове встановлення часу дії посвідчень пільгових категорій пасажирів у міському транспорті».

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому просив вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 10 березня 2015 року за № 115 «Про тимчасове встановлення часу дії посвідчень пільгових категорій пасажирів у міському автотранспорті» щодо встановлення часу дії посвідчень на безоплатний проїзд пільговим категоріям пасажирів у міському автотранспорті з 10.00 год. до 16.00 год. до розгляду справи по суті.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27 березня 2015 року в задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржив перший заступник прокурора міста Львова. Покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вимога про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована необхідністю невідкладеного захисту інтересів ОСОБА_2, а також інших соціально-незахищених громадян, які проживають на території м.Львова та яким надано пільги на безоплатний проїзд, інтереси яких порушуються оскарженим рішенням відповідача. Крім цього, вказує, що факт прийняття оскаржуваного рішення набув значного суспільного резонансу, призвів до надходження численних скарг до органів прокуратури м.Львова та органів місцевого самоврядування м.Львова.

Дія зазначеного рішення порушує права пільгових категорій громадян, визначених Конституцією України та численними Законами України, та надалі ускладнить можливість фактичного відновлення їхніх прав та відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної шляхом оплати проїзду пільговикам.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову не враховано, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки при його прийнятті виконавчий комітет Львівської міської ради вийшов за межі повноважень та прийняв рішення, що не входить до його компетенції, оскільки повноваження щодо встановлення, скасування чи обмеження пільг окремим категоріям громадян належить ОСОБА_3 України, як єдиному законотворчому органу України.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що це клопотання на час його розгляду судом є необґрунтованим, так як таке не підтверджене належними та допустимими доказами які б вказували на наявність підстав, передбачених статтею 117 КАС України, для необхідності забезпечення судом даного позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову, з урахуванням того, що позивачем належним чином не обгрунтовано доводи щодо необхідності вжиття відповідних заходів, зокрема того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, задоволення зазначеного клопотання позивача призвело б до фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи, оскільки таким рішенням суд надав би оцінку законності рішення відповідача, як субєкта владних повноважень

Доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора міста Львова залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 березня 2015 року про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову в справі № 461/3561/15-а без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді О.М.Довгополов

ОСОБА_1

Ухвалу в повному обсязі складено 10 серпня 2015 року.