Справа № 872/12430/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № 1170/2а-4255/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати відділ Держземагенства у Бобринецькому районі передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності на території Тарасівської сільської ради у розмірі 6.31 умовних кадастрових гектар відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) серія АВК №616875 від 10 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1757.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2013 р. адміністративний позов задоволено. Зобовязано Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності на території Тарасівської сільської ради у розмірі 6,31 умовних кадастрових гектар відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) серія АВК №616875 від 10 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1757.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору дарування серії АКБ №616875, ОСОБА_1 прийняв у дар право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова, Бобринецького району, розміром 6,31 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай).

З метою реалізації права на отримання земельної ділянки позивач звернувся до Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області із заявою про виділення йому земельної ділянки в натурі на території Тарасівської сільської ради.

Бобринецька районна державна адміністрація Кіровоградської області листом від 29.11.2010 року № 10-21-618/4 повідомила, що на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району відсутня земельна частка (пай) розміром 6,31 га. умовних кадастрових гектар, яку можливо було передати у власність ОСОБА_1 відповідно до договору дарування.

На запит від 07.12.2010 року адвоката ОСОБА_3 до Держкомзему у Бобринецькому району Кіровоградської області, листом від 20.12.2010 року № 01-09/1784 було повідомлено, що на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області є в наявності земельна ділянка з земель державної власності (запасу) для надання її гр. ОСОБА_1.

На звернення позивача стосовно виділення земельної ділянки в натурі до відділу Держземагенства у Бобринецькому районі Кіровоградської області, листом від 15.02.2013 року № 68/05/11-13 позивача було повідомлено, що виділити в натурі земельну ділянку не виявляється можливим в звязку з тим, що земельна ділянка колективної власності бувшого КСП ім. Суворова відсутня.

На звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області 27.03.2013 року позивач отримав відповідь від 26.04.2013 року, в якій розяснено порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та зазначено, що повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) належать до компетенції сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій в межах їх повноважень.

При цьому, в листі відділу Держземагенства у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 25.02.2013 року № 87/05/09-13 долученого до матеріалів справи зазначено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися на територій Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області з бувшого КСП ім. «Суворова» на імя ОСОБА_4 видано сертифікат на право земельну частку (пай) Серії КР № 039647, яка перебувала у колективній власності КСП ім. «Суворова», але при передачі земельних часток (паїв) в натурі та складання державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього КСП ім. «Суворова», яке знаходиться на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області остання до списків членів КСП ім. «Суворова», яким передаються земельна частка пай у приватну власність та в схему поділу земель колективної власності на земельні частки паї не внесено. На даний час землі колективної власності КСП ім. «Суворова» відсутні так як згідно технічного звіту вони були передані в натурі на складання державних актів на право приватної власності на землю членам колишнього КСП ім. «Суворова».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку що належним відповідачем у справі є Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, яке притягнув до участі у справі в якості відповідача, та підтвердження права позивача виділення земельної ділянки в натурі.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У статті 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон № 899-IV) визначено, що підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Таке звернення позивачем було адресовано Бобринецькій РДА, що не спростовувалося відповідачами по справі та підтверджується наданими відповідями відповідачів.

За змістом пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Із положень статей 125, 126 Кодексу слідує, що право власності на земельну ділянку особи виникає після одержання та державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

Отже, громадяни - власники земельних часток (паїв) не можуть вважатися власниками земельних ділянок без дотримання відповідного порядку.

Статтею 38 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що місцеві державні адміністрації забезпечують додержання прав і свобод громадян.

Громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до статті 5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Бобринецька РДА будь-якого рішення з приводу виділення земельної ділянки в натурі чи відмови у її виділенні не прийняла, а отже допустила бездіяльність. Надана відповідь не може вважатися рішенням з огляду на приписи щодо форми діяльності районних державних адміністрацій, закріплені у Законі України "Про місцеві державні адміністрації".

В той же час, висновок суду першої інстанції, що належним відповідачем у справі є Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області є безпідставним з огляду на те, що відповідно до положення «Про Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області» воно наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Така передача передбачає дотримання процедур, передбачених ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Проте, предмет спору у цій справі є виділення земельної ділянки, яка вже є власністю позивача, в натурі і ця функція, відповідно до Закону № 899-IV, в цій справі, належить місцевій державній адміністрації.

Таким чином, визначивши відповідачем у даній справі Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області та зобовязавши останнього передати у власність земельну ділянку, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2013 р. скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Бобринецьку районну державну адміністрацію Кіровоградської області прийняти рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) ОСОБА_1 у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Тарасівської сільської Ради у розмірі 6.31 умовних кадастрових гектар відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) серія АВК № 616875 від 10 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1757 та передати її ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим