Справа № 825/1601/15-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1601/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Таврика» Караченцева Артема Юрійовича на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Таврика» Караченцева Артема Юрійовича про включення до реєстру,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Таврика» Караченцева А.Ю. (надалі за текстом - «Уповноважена особа») включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк Таврика» (надалі за текстом - «ПАТ «Банк «Таврика»).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 липня 2012 року між ОСОБА_3 та «ПАТ «Банк «Таврика» було укладено договір банківського вкладу «Ощадний плюс» з видачею купонного ощадного сертифікату на пред'явники НОМЕР_1.

За умовами цього договору банк здійснює розміщення ощадного (депозитного) сертифікату, який підтверджує суму вкладу, внесену у банк, і право власника сертифікату на одержання після закінчення встановленого строку зберігання вкладу та процентів.

Згідно акту прийому-передачі від 13.07.2012 р. «ПАТ «Банк «Таврика» передало, а позивач прийняв сертифікат на пред'явника Серії НОМЕР_1 номіналом 5 000 євро із датою погашення 12.10.2012 р.

22 грудня 2012 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову за № 548, якою ПАТ «Банк «Таврика» віднесено до категорії неплатоспроможних».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 17 від 20.03.2013 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Таврика».

Оголошення про ліквідацію банку розміщено у газетах «Голос України» та «Урядовий кур'єр» від 26.03.2013 р.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2013 р. задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто на його користь з ПАТ «Банк «Таврика» 56 604 грн. 29 коп. заборгованості за договором банківського вкладу.

27 травня 2013 р. за названим судовим рішенням видано виконавчий лист.

04 лютого 2015 р. позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою у якій просив включити його до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Таврика» та повернути кошти за вкладом.

Листом № 6661 від 27.02.2015 р. відповідач відмовив у задоволенні заяви з тих підстав, що ОСОБА_3 пропущено строк на заявлення вимог до банку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI (надалі за текстом - «Закон № 4452-VI»).

За змістом статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 3 частини 4 названої статті Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника.

Частиною 2 статті 45 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно частини 2 статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

За приписами частини 1 статті 49 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону № 4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлений частиною 5 статті 45 Закону № 4452-VI 30-денний строк для подачі кредиторами вимог до банку є пресічним.

Його не може бути поновлено ані Уповноваженою особою, ані у судовому порядку, оскільки законодавчо встановлено, що після його закінчення не заявлені вимоги вважаються погашеними.

Таким чином, враховуючи, що вклад ОСОБА_3 підтверджено ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника і позивач звернувся із вимогою до ПАТ «Банк «Таврика» через 1 рік 10 місяців після публікації оголошення, тобто із пропущенням встановленого строку, Уповноважена особа правомірно відмовила позивачеві у включенні його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково послався на пункт 4.31 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за № 1581/21893.

Названим пунктом передбачено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Можливість внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів не означає, що цей реєстр може бути доповнено вимогами, що були заявлені після закінчення встановленого строку.

Необхідність таких змін може бути викликана подальшим зменшенням розміру заявлених вимог, що установлено рішенням суду.

Отже, вказані законодавчі приписи регулюють інші правовідносини, а не змінюють чинний порядок звернення з вимогами до банку.

Оскільки ухвалене у справі судове рішення не відповідає вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості, то воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Таврика» Караченцева Артема Юрійовича задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 11 серпня 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.