Справа № 522/6964/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/6964/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шликов С.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Запорожана Д.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, або ОСОБА_2А.) звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі відповідач, або УПФУ в Приморському районі м. Одеси), у якому просила визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси врахувати при розрахунку пенсії позивача суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити з 31 січня 2011 року перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 85% заробітної плати, не змінюючи базовий місяць індексації пенсії - грудень 2010 року, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року заявлений позов за період з 31.01.2011 року по 26.09.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року заявлений адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про відмову врахувати при перерахунку пенсії позивача суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, та суми індексації заробітної плати, зазначені у довідці № 38/О/15-32-05-084 від 05.03.2015 року, виданої Головним Управлінням ДФС в Одеській області, які враховуються при розрахунку пенсії та із яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити з 01 березня 2015 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної позивачу, в розмірі 85% заробітної плати, не змінюючи базовий місяць індексації пенсії - грудень 2010 року, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Приморському районі м. Одеси з 31.01.2011 року та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

12.03.2015 року позивач подала до УПФУ в Приморському районі м. Одеси заяву про здійснення їй перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Листом повідомленням від 27.03.2015 року № 120/О-11 відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії позивачу.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми разових премій і суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України, зокрема, № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-97а13 від 28.05.2013 року, № 21-350а13 від 06.11.2013 року, № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року.

Разом з тим, вирішуючи спірне питання та доходячи висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача, а саме з 01.03.2015 року, суд першої інстанції в мотивувальній частині помилково послався на положення ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку позивач мала право на врахування до заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії, усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з моменту призначення пенсії, незалежно від звернення позивача за таким перерахунком, а тому вимоги позивача про здійснення їй перерахунку пенсії підлягають задоволенню в межах строку визначеного ст. 99 КАС України, тобто з 06.10.2014 року.

Таким чином, оскаржувана постанова суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні в частині визначення строку, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, оскільки суд по суті правильно вирішивши справу, помилково застосував норми матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії змінити, зазначивши в абзаці третьому її резолютивної частини період, за який позивачу необхідності здійснити перерахунок та виплату пенсії: «з 06 жовтня 2014 року» замість «з 01 березня 2015 року».

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: Л.П. Шеметенко