Справа № 725/4505/15-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4505/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону до ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн), третя особа: Відділ міграційної служби УМВС України в Чернівецькій області, про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд постановити рішення, яким видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн), ІНФОРМАЦІЯ_1, та з метою підготовки документів для його видворення за межі України у примусовому порядку, помістити громадянина ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн) в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМСУ на термін, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як на дванадцять місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн) прибув з ОСОБА_4 в Київ через пункт пропуску «Бориспіль» приблизно 3 місяці назад як абітурієнт з метою вступу до Київського медичного університету ім. Богомольця. В києві пробув близько 3 місяців, проживав в гуртожитку вказаного університету. Однак вступити до вказаного ВНЗ не вийшло, і тому за порадою друзів звернувся до особи арабської національності на імя ОСОБА_4, віком приблизно 42-45 років, за допомогою у вступі до інших вузів України. Останній нібито повідомив що в м. Чернівці є також медичний університет, і за допомогу у вступі необхідно заплатити 1000 дол. США. На вказану пропозицію ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн) погодився, і заплатив першу половину коштів в сумі 500 дол. США. Також, зі слів затриманої особи він віддав ОСОБА_4 і всі свої документи.

В подальшому, 08.08.2015 року за порадою ОСОБА_4, останній вибув з м. Києва в м. Рівне, а в подальшому з м. Рівне на таксі направився до м. Чернівці.

Зазначав, що 09.08.2015 року відповідач прибув в м. Чернівці, де поселився в готелі «Турист». 10.08.2015 року йому мав зателефонувати ОСОБА_4 і нібито привести документи для вступу в Чернівецький медичний університет, однак у звязку із відсутністю телефонного звязку з ОСОБА_4, після виселення з готелю затримана особа винайняла таксі, автомобіль марки «Мерседес» темного кольору, і вирушив в напрямку, який повідомити і вказати точно не зміг. Через деякий час був затриманий прикордонним нарядом.

Вказував, що 10.08.2015 року ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн), на підставі п. 14 ст. 20 ЗУ «Про державну прикордонну службу» та ст. 263 КУпАП був затриманий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та поміщений в пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону.

Просить суд врахувати, що підставою для видворення відповідача та того, що він буде ухилятись виїзду є:

- затримання працівниками Державної прикордонної служби України за порушення прикордонного режиму, знаходився без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади на території прикордонного контрольованого району;

- відсутність коштів на виконання рішення органу охорони кордону про видворення за межі території України у добровільному порядку;

- свідомого порушення законодавства України з прикордонних питань;

- перебування на території України без відповідних документів та без дозволу відповідних органів влади.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Суду пояснив, що є об'єктивні підстави вважати, що відповідач не в змозі самостійно покинути територію України у відповідності до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", оскільки в нього відсутні будь-які кошти, а також відповідні документи, які б надавали можливість самостійно покинути територію України.

Відповідач в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, заперечував проти його видворення.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, вказав на те, що у відповідача відсутні будь-які документи, які підтверджують законність перебування на території України та намір вступу до учбових закладів України. Також відсутні дані щодо їх законного перетину території України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Так, згідно з ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що приблизно три місяці тому назад ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн) прибув з ОСОБА_4 в Київ через пункт пропуску «Бориспіль» з метою вступу до Київського медичного університету ім. Богомольця та близько 3 місяців, проживав в гуртожитку вказаного університету. Однак до вказаного ВНЗ не вступив.

В подальшому, 08.08.2015 року з метою вступу до медичного університету у м. Чернівці вибув на автобусі з м. Києва в м. Рівне, а в подальшому з м. Рівне на таксі прибув до м. Чернівці, де 09.08.2015 року поселився у готелі «Турист».

10.08.2015 року ОСОБА_1 (ОСОБА_2 Хусейн) о 18 годині 45 хвилин, на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону, на напрямку 842 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне», Чернівецького прикордонного загону, що розташований на території Тереблечанської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області, за перебування в контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу, був затриманий на підставі п. 14 ст. 20 ЗУ «Про державну прикордонну службу» та ст. 263 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та поміщений в пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебуває в Україні без постійного місця проживання, грошового забезпечення, без відповідних документів для перебування в Україні, а також відсутні будь-які документальні підтвердження щодо наміру вступу до учбових закладів України, зокрема відповідні запрошення.

Так, відповідно до ч. 1ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частиною 1 та 2ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особи без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Як визначено в п. 1.8 інструкції "Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства" затвердженою наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби України, від 23.04.2012 року №353/271/150, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012року № 806/21119 примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Аналіз наведених норм права дає підстави суду для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) невиконання прийнятого рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Беручи до уваги, що громадянин ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн) 10 серпня 2015 року затриманий на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону, на напрямку 842 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне», Чернівецького прикордонного загону, що розташований на території Тереблечанської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області, за перебування в контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу , а також те, що у останнього відсутні кошти на існування та повернення до країни походження, добровільно територію України можливості залишити не має, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач самостійно з України виїхати не в змозі та в подальшому буде ухилятись від виконання рішення про його примусове повернення і намагатиметься повторно в'їхати до країн західної Європи без відповідної візи, у звязку із чим вимога про видворення відповідача підлягає до задоволення.

Крім того, згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009 року в редакції постанови Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року, виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та приписів ч. 2 ст. 183-5 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення можливості подальшого видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 30 Закону, обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення суд вважає також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі України. Крім того, суд вважає достатнім затримання строком на шість місяців, оскільки такий строк є об'єктивним і достатнім для зібрання всіх необхідних документів для видворення відповідача, і як слідує з пояснень представника позивача, за наявності підстав, відповідач може бути видворений і до закінчення цього строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, постанова суду в частині затримання відповідача підлягає негайному виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Затримати та помістити громадянина ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн), ІНФОРМАЦІЯ_1, в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Державної Міграційної Служби України на термін, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, а саме до шести місяців.

Постанову в частині затримання громадянина ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_2 Хусейн), ІНФОРМАЦІЯ_1, звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_5