Справа № 805/1168/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року справа №805/1168/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Ханової Р.Ф., Жаботинської С.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., представника відповідача Назаренка О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року у справі № 805/1168/15-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування висновку від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04 та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.04.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом, вказавши, що в березні 2015 року на адресу Іллічівського районного суду м. Маріуполя, де вона працює суддею з 09.04.2012 року, з Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області надійшов висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04.

Згідно вказаного висновку, вартість майна, вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел. Просила суд визнати неправомірними дії Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області при проведенні перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади»; скасувати висновок Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» в частині встановлення невідповідності даних про вартість майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, наявній податковій інформації про доходи, отримані нею із законних джерел; зобов'язати відкликати з Міністерства юстиції України висновок від 14.02.2015 року за № 3265/10/05-19-17-04 та надати висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року у справі № 805/1168/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області в частині проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка до набуття майна за період до призначення позивача на посаду, визначені п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади».

Скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», складений Маріупольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 14.02.2015 року за № 3265/10/05-19-17-04, за результатами перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_3, в частині висновку, що «вартість майна, вказаного ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_3 із законних джерел». В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на положення Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 року за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Зазначає, що по-перше відповідно до Порядку № 1100 та Закону України «Про очищення влади» контролюючий орган не має правових підстав для проведення перевірки доходів та витрат чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 По-друге, апелянт зазначає, що суд першої інстанції в рішенні зазначив, що позивач знаходиться на посаді судді з 12.03.2012 року, а податковим органом фактично проведено перевірку майна, не за час перебування позивача на посаді судді, а за весь період трудової діяльності, що є порушенням ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та п.9 Порядку № 1100.

Апелянт вважає такий висновок суду неправомірним та зазначає, що посада - секретаря засідань це посада, яка визначена у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», а тому контролюючий орган у відповідності до вимог закону та Порядку № 1100 здійснив перевірку відомостей про вказані у декларації майно, доходи, витрати і зобов'язання, набуті ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел, а саме з 22.09.2003 року.

По-третє, апелянт вказує, що суд в своєму рішенні зазначає, що відповідачем не було надіслано на адресу позивача офіційних листів щодо надання пояснень з приводу розбіжностей і невідповідностей даних щодо транспортного засобу, вказаного в декларації позивача, що є порушенням п.п. 4, 5 п. 3 Порядку № 1100. З чим відповідач не погоджується та зазначає, що Маріупольською ОДПІ 15 січня 2015 року було вручено ОСОБА_3 лист від 12.01.2015 року № 338/10/05-19-17-04 про надання копій документів підтверджуючих інформацію щодо транспортного засобу зазначеного в декларації, на що ОСОБА_3 було надано пояснення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, на електронну адресу суду надіслала письмові заперечення, в яких просила залишити без задоволення апеляційну скаргу. Судове засідання просила провести без її участі. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України її неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

До Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області надійшов запит від 11.12.2014 року № 627/14/14 про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», стосовно ОСОБА_3, яка працює суддею Іллічівського районного суду м. Маріуполя, щодо перевірки достовірності відомостей про наявність майна, майнових прав та відповідності вартості майна, зазначених в декларації за 2013 рік (а.с. 19-21).

Отримавши відповіді на запити, які направлялися податковим органом з метою здійснення перевірки, від ЦБД державного реєстру фізичних осіб України, Державного агентства земельних ресурсів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, Центру № 1 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Маріуполь та Новоазовського району при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, було встановлено розбіжності з даними, зазначеними в декларації та податковою інформацією. А саме, у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік в позиції 35 «Автомобілі легкові» розділу ІV «Відомості про транспортні засоби» ОСОБА_3 вказано автомобіль Hyundai Getz 2007 1399, куб.см., придбаний нею за ціною 80900, 00 грн. Згідно інформації ЦБД державного реєстру фізичних осіб України доходи ОСОБА_3 в період з 01.01.1998 року по 01.10.2007 року склали 25852,18 грн.

19.01.2015 року (зареєстровано 21.01.2015 року) ОСОБА_3 надала до Маріупольської ОДПІ письмові пояснення щодо виниклих розбіжностей, в яких пояснила, що вона на час придбання автомобіля працювала помічником судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя, знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. При цьому перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 У серпні 2007 року позивачем та ОСОБА_4 був проданий автомобіль «Тойота Корола», що був спільною сумісною власністю за 80800 грн. в доларовому еквіваленті по курсу НБУ на час продажу. За отримані кошти було придбано автомобіль Hyundai Getz 2007 року випуску у серпня 2007 року, який було оформлено на позивача. До вказаний пояснень позивачем було додано договір поточного рахунку фізичної особи (ОСОБА_4.), на який були перераховані кошти за проданий транспортний засіб, квитанції про перерахунок коштів; звіт про оцінку транспортного засобу, що був проданий; гарантійний лист; виписку по рахунку (а.с. 103-104).

За результатами перевірки відповідачем було складено Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» № 3265/10/05-19-17-04 від 14.02.2015, яким констатовано, що за результатами проведеної перевірки, з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_3 та підтверджених документів також встановлено, що вартість майна, вказаного ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_3 із законних джерел, зокрема, перевіркою встановлено, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік в позиції 35 «Автомобілі легкові» розділу ІV «Відомості про транспортні засоби» ОСОБА_3 вказано автомобіль Hyundai Getz 2007 1399, куб.см.

Згідно наданого ОСОБА_3 договору від 13.08.07 № 1308Н/07 автомобіль Hyundai Getz придбаний нею за ціною 80900, 00 грн. Згідно інформації ЦБД державного реєстру фізичних осіб України доходи ОСОБА_1 в період з 01.01.98 року по 01.10.07 року склали 25852, 18 грн. (а.с. 68).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог правомірним та зазначає, що судом повно і правильно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон № 1682) заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Статтею 5 Закону України «Про очищення влади» визначено, що перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктом 1 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 року за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100) визначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - перевірка).

Згідно пункту 3 Порядку № 1100 загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Частиною 10 ст. 5 Закону № 1682 передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Згідно з п. 12 Порядку № 1100 у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля Hyundai Getz 2007 року випуску. Даний автомобіль був придбаний у 2007 році ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4, з яким на момент придбання вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя. Ними спільно було прийнято рішення про реєстрацію транспортного засобу на ім'я позивача, оскільки придбавався він для неї (а.с. 26-27, 28, 30-33).

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.09.2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та за позивачем в порядку розділу спільного майна подружжя визнано право власності на автомобіль Hyundai Getz (а.с. 23, 24, 25, 26, 103-104).

Наведене було відображено ОСОБА_3 в своїх поясненнях щодо причин розбіжностей з даними, зазначеними в декларації та податковою інформацією. На підтвердження своїх пояснень позивачем до податкового органу було подано копії договору поточного рахунку фізичної особи (ОСОБА_4.), на який були перераховані кошти за проданий транспортний засіб, квитанції про перерахунок коштів; звіт про оцінку транспортного засобу, що був проданий; гарантійний лист; виписку по рахунку (а.с. 30-33,34, 35, 36, 37).

Отже, матеріалами справи повністю підтверджується необґрунтованість висновку податкового органу від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04 в частині встановлення, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо майна, набутого за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону, які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що 15.01.2015 року Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області було надіслано лист від 12.01.2015 року № 338/10/05-19-17-04, в якому просив надати ОСОБА_3 пояснення причин розбіжностей та копії документів, які підтверджують зазначені в декларації відомості, або підтверджують відсутність інформації.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний лише один лист від 12.01.2015 року № 338/10/05-19-17-04, і він стосується надання пояснень стосовно розбіжностей, які відображені у Розділі ІІІ декларації «Відомості про нерухоме майно» (а.с. 133).

Отже, довід апелянт про те, що ним направлялися на адресу позивача офіційні листи щодо надання пояснень з приводу розбіжностей і невідповідностей даних щодо транспортного засобу є бездоказовими, оскільки такі листи в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді даної справи податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що висновок Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04 не відповідає вимогам законодавства, складений без наявності повної інформації, оскільки не було досліджено документи, що підтверджують наявний майновий стан у чоловіка ОСОБА_3 для придбання легкового автомобіля Hyundai Getz 2007 року випуску. Вказаний висновок є необ'єктивним, оскільки містить необґрунтовані, неправдиві та суперечливі відомості, а отже відповідачем не було дотримано приписів Порядку № 1100.

Висновок податкового органу породжує для позивача певні правові наслідки, а відповідач є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України , тому судове оскарження висновку є правомірним у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України.

Відповідачем, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин у справі та вимог законодавства, не доведено правомірність оспорюваного висновку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були правильно та повно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року у справі № 805/1168/15-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування висновку від 14.02.2015 року № 3265/10/05-19-17-04 та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 13 серпня 2015 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Р.Ф. Ханова

С.В. Жаботинська