Справа № 804/8988/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р.Справа №804/8988/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ікс-Медіа» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, -
17 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ікс-Медіа» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якій просить:
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- з 1 липня 2015 року у підприємства виникли труднощі із адмініструванням ПДВ, які полягають у тому, що у формулі не враховано від'ємне значення податкового зобов'язання, яке виникло станом на 01.02.2015 року;
- ДФС України листом від 06.03.2015 року №7796/7/99-99-03-02-17 роз'яснила платникам ПДВ особливості заповнення декларації з ПДВ за лютий 2015 року, згідно якого платники ПДВ, у яких на 01.02.2015 року склалося від'ємне значення ПДВ, при заповненні розділу III, можуть включити в рядок 20.1 суми непогашених, станом на 01.02.2015 року залишків від'ємного значення попередніх податкових періодів (рядки 20.2 та 24 декларації за січень 2015 року) у розмірі рядка 18 декларації за лютий 2015 року;
- але, при цьому таку суму не дозволяють включити в додаток 2 (Д2) декларації за лютий 2015 року, і врахувати у збільшення реєстраційної суми, як у нашому випадку;
- таким чином, сума ПДВ, у рядку 20.1 декларації за лютий 2015 року, не враховуються в реєстраційну суму (тобто зобов'язання за лютий 2015 року по витягу не враховується як погашене), що приводить до заниження реєстраційної суми в системі електронного адміністрування з ПДВ;
- тобто всі платники ПДВ, а так само і наше підприємство, які задекларували на 01.02.2015 року від'ємне значення ПДВ, а по результатах лютого 2015 року мали позитивне значення ПДВ, яке погашалось від'ємним значенням ПДВ на 01.02.2015 року, в межах позитивного податкового зобов'язання лютого 2015 року, одержали занижену реєстраційну суму;
- для коректного відображення суми від'ємного значення ПДВ на 01.02.2015 року в декларації за лютий 2015 року, у розділі IV та додатку Д2 потрібно було суму від'ємного значення ПДВ на 01.02.2015 року включити у повному обсязі, або в витягу з системи електронного адміністрування ПДВ передбачити рядок, в який була б включена сума по рядку 20.1 Декларації за лютий 2015 року (як варіант);
- з метою запобігання негативних наслідків для підприємства 13, 14, 15, 16 липня 2015 року на ім'я керівника Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було направлено інформаційні запити з вимогою надання роз'яснень та вирішення існуючої проблеми, проте жодної відповіді на адресу платника податків не надходило;
Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що:
Сторони прибули у судове засідання 06.08.2015 року, підтримавши правові позиції. 06.07.2015 року, 13.08.2015 року позивачем заявлено відвід судді, в задоволенні якого було відмовлено.
В судові засідання 07.08.2015 року, 13.08.2015 року представники сторін не прибули, клопотали про проведення судового засідання та розгляд справи без їх участі.
13.08.2015 року позивачем подані наступні додаткові пояснення та клопотання:
- сума від'ємного значення з ПДВ на 01.02.2015 року склала 285303 грн. (рядок 24 декларації з ПДВ за січень 2015року);
- про що прямо говориться в листі від 06.03.2015 року - заборона включення такої суми в збільшення реєстраційної суми;
Ухвалою суду від 13.08.2015 року прийнято відмову позивача від частини позовних вимог.
З урахуванням неявки сторін, відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ікс-Медіа» є платником податку на додану вартість та з 24.12.2014 року має відповідний рахунок у фінансовій установі для електронного адміністрування податку на додану вартість.
- - рядок 26: додаток Д2: сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду (рядок «Усього, в т. ч.:» графи 6 таблиці 1 Д2): 192477 грн.
- рядок «Усього, в т. ч.:» у графах 3, 6, 14: 192477 грн.
- графа 3 це: суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); графа
- графа 6 це: усього (графа 2 + графа 3 + графа 4 + графа 5);
- графа 14: сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на кінець поточного звітного (податкового) періоду (графа 6 - графа 7 + графа 10 (+/-) + графа 11 (+/-) - графа 13.
В день подання уточнюючого розрахунку 13.07.2015 року платник податків вперше звернувся до відповідача із листом вих.№6, в якому просив надати пояснення щодо не включення в розрахунок суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні.
14, 15 та 16 липня 2015 року, не отримавши відповіді на звернення, платник податків повторно звертався до відповідача із запитами щодо не врахування уточнених показників в рядку 9 Витягу «Сума збільшення, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні».
Відповідачем доказів надання відповідей на інформаційні запити платника податків суду не надано.
Платником податків сформовано Витяг з системи електронного адміністрування ПДВ №5 за запит від 16.07.2015 року №5, згідно якого (а.с.16):
- 1. Стан рахунку: «-»;
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71), яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України:
- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;
- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.
Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Кодексу.
Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».
Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.
Відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до:
- державного бюджету;
- на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений статтею 209 Податкового кодексу України, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому статтею 209 Податкового кодексу України;
- на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.
Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.
З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування.
Пунктом 33 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:
а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;
б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.
При цьому, доводи контролюючого органу щодо протиправності заповнення платником податків уточнюючої податкової декларації за лютий 2015 року, є необґрунтованими, та спростовуються відсутністю проведеної відповідачем камеральної перевірки, винесеного рішення про невизнання уточнюючої декларації податковою звітністю, та подальшим самостійним відновленням прав платника податків.
Платником податків обрано повністю правомірний спосіб захисту порушеного права, проте, враховуючи роботу на постійній основі системи електронного адміністрування ПДВ на час подання уточнюючого розрахунку, платник податків реалізуючи правомірну поведінку розраховував на відображення в системі електронного адміністрування відповідних змін, що забезпечило б йому право виписки податкових накладних без здійснення поповнення рахунку у фінансовій установі.
- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН («СУМА»Накл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників «СУМА»НаклОтр, «СУМА»Митн та «СУМА»НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;
- протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) сума «СУМА»Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:
- - суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/ 4 квартали («СУМА»овердрафт);
- - суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 («СУМА»Перепл);
- - суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;
- - суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року;
- на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН («СУМА»Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ.
При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим:
- починаючи з 04.08.2015 реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою «СУМА»Накл.;
- до 20 серпня 2015 року платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН («СУМА»Накл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року.
На дату судового засідання 07.08.2015 року на вимогу суду представником відповідача у строк до 05.08.2015 року, без обґрунтування причин, не були надані відомості із системи адміністрування ПДВ із відомостями рядка 9 витягу.
Враховуючи офіційну інформацію ДФС, протягом 3 серпня 2015 року були відновлені, у тому числі й позивача, права на достовірне відображення в системі електронного адміністрування ПДВ відомостей щодо сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкову накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка відображається в рядку 2 Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач помилково зазначав у інформаційних запитах до контролюючого органу, а потім й у позовних вимогах 9 номер рядку вищевказаного витягу.
Так, на думку суду, контролюючий орган, не забезпечивши своєчасне відображення в системі електронного адміністрування ПДВ заявлених позивачем 13.07.2015 року відомостей, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна сорозмірність між використаними засобами та тією метою, на яку була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно, примусила змінити напрямок її використання задля забезпечення сталої господарської діяльності.
Належить зазначити також порушення суб'єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).
Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн. згідно частини задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 11, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ікс-Медіа» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ікс-Медіа» за рахунок Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість грн. 54 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17 серпня 2015 року.

Суддя І.О. Верба