Справа № 2-а-275/11
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2011 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Каліщука А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському про зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,-
Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському Волинської області про зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Свої вимоги обгрунтувала тим, що відповідно до статті 1 Закону України №2195-IV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2006 р. їй повинна виплачуватись щомісячна доплата до пенсії в збільшеному розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак У 2006-2010 роках їй така допомога не виплачувалась.
Верховна Рада України своїм Законом України № 3205-ІУ від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік», стаття 77 та стаття 110 та Закону України №489-У від 19.12.2006 року Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»стаття 71 пункт 12 призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Однак, Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі № 1-29/2007, керуючись статтями 147,150,152, Конституції України та статтями 45, 51, 61, 63, 65 Закону України «Про Конституційний суд України», вирішив: пункт 1, визнати таким, що не відповідають Конституції України і неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України № 2195-17 від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», пункт 3 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»№489-V від 19.12.2006 року.
Пункт 5 Рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.
Пункт 6 Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
Відповідно частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 2 статті 19 та частиною 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, не виплата соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є протиправною і такою, що суперечить Конституції та Законам України.
Розмір соціальної допомоги відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист «дітей війни», становить 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Позивачка в позовній заяві просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському здійснити їй перерахунок та виплату підвищення до пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період шести місяців до дня подачі заяви у суд.
Окрім цього позивач подала заяву в якій просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Володимир-Волинському здійснити їй перерахунок та виплату підвищення до пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період шести місяців до дня подачі заяви у суд і по день розгляду справи.
В судове засідання позивачка не зявилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заперечення, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позову повністю. Зокрема, в запереченні відповідач зазначає, що статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції Закону № 2195 від 18.11.2004 року чинна з 01.01.2006 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом. Одночасно частина 3 статті 28 цього Закону встановлює, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом. Це значить, що використання цього мінімального розміру пенсій за віком для інших розрахунків не передбачено.
Крім того, в листі Міністерства юстиції України № 21-46-561 від 31.08.2007 року адресованому Пенсійному фонду України зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, вважаємо, що питання, повязані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни".
Отож, застосування мінімального розміру пенсій визначеного статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" для розрахунку підвищення дітям війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії є порушенням частини 3 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Ч.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України «№107 від 28.12.2007 р. текст ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладено у наступній редакції «Дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.
Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно дол. цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».
Дана норма Закону вирішила протиріччя між статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»щодо застосування мінімальної пенсії за віком.
Проте, 22.05.2008 р. Конституційним судом України положення п. 41 розділу ІІ визнано неконституційним.
Оскільки, на законодавчому рівні питання про виплату дітям війни підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у звязку із прийняттям рішення Конституційним судом України від 22.05.2008 р., тому підвищення проводиться у таких розмірах: з 22.05.2008 р.-48,10 грн., з 01.07.2008 р.-48,20 грн., з 01.10.2008 р.-49,80 грн.
Просить відмовити у задоволенні даного позову.
Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд спраив за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, задовольнивши клопотання осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснює в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Судом встановлено, що позивач наділений правовим статусом дитини війни та знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у ОСОБА_2, Волинської області.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
З дослідженої судом довідки управління пенсійного фонду у м. Володимир-Волинський встановлено, що в період з 31.07.2010 р. позивачу підвищення до пенсії як дитині війни нараховувалося та виплачувалося у розмірі 49,80 грн.
Разом з тим, дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком є чинною у 2010 р., 2011 р.
Таким чином, підвищення до пенсії як дитині війни позивачу з 31.07.2010 р. нараховувалась та виплачувалась, однак у меншому розмірі ніж 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
В свою чергу, відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року), управління Пенсійного фонду України в місті (районі) відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов'язаний провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 31.07.2010 року по 08.02.2011 року у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".
Разом із тим, суд визнає безпідставними доводи відповідача у запереченні про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не поширюється на спірні правовідносини, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем гарантованого Законом України «Про соціальний захист дітей війни»права на отримання підвищеного розміру пенсії, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
На підставі наведеного, та керуючись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6, 17, 99, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, ст. 19 Конституції України, суд-,
Адміністративний позов задовольнити.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Володимир-Волинському нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 31.07.2010 року по 08.02.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та з врахуванням виплачених сум.
Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме 3 (три) гривні 40 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий: