Справа № 2а-4230/08/0970
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 23462/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Ліщинського А. М., Шавеля Р. М.,

при секретарі судового засідання Зубач Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2008 року, Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії в розмірі 5005 грн. 74 коп.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що ОСОБА_1, призначено соціальну пенсію відповідно до ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Даний вид пенсії не дозволяє працювати, про що відповідача було повідомлено при його зверненні із заявою про призначення пенсії. Пенсія відповідачу виплачувалась до грудня 2007 року. При взаємозвірці фактів працевлаштування пенсіонерів виявлено, що відповідач у липні-серпні 2001 року та січні-лютому 2002 року працював у ТзОВ «Науково-виробнича фірма «Зонд», а у ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» працював з вересня по грудень 2005 року та з лютого 2006 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області надміру виплачену пенсію в сумі 5005 грн. 74 коп.

Зазначену постанову мотивовано тим, що відповідач, в порушення вимог ст. ст. 93, 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не повідомив позивача про те, що в липні-серпні 2001 року та січні-лютому 2002 року працював у ТзОВ «Науково-виробнича фірма «Зонд», а у ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2» працював з вересня по грудень 2005 року та з лютого 2006 року, а тому зобовязаний відшкодувати позивачу зайво виплачені суми пенсії. Зазначені обставини підтверджуються копіями індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що в грудні 2005 року відповідач прибув до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області з копію трудової книжки та повідомив про те, що він працює, однак позивач продовжив виплату пенсії через халатність своїх працівників.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить такі залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

05 жовтня 2000 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності. 30 грудня 2000 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про призначення йому пенсії за інвалідністю. З огляду на відсутність у ОСОБА_1 страхового стажу необхідного для призначення трудової пенсії за інвалідністю, йому було призначено соціальну пенсію підставі підпункту 1 пункту 1 ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію: інвалідам I і II груп, у тому числі інвалідам з дитинства, а також інвалідам III групи; особам, які досягли віку: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; дітям - у разі втрати годувальника (пункт "а" статті 37); дітям-інвалідам віком до 16 років.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується ОСОБА_1, що останній у липні-серпні 2001 року та січні-лютому 2002 року працював у ТзОВ «Науково-виробнича фірма «Зонд», а з 05 вересня 2005 року по 22 жовтня 2007 року у ТзОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-2», однак, у вказані періоди отримував соціальну пенсію за інвалідністю, яка виплачується лише непрацюючим громадянам, внаслідок чого отримав надміру 5005 грн. 74 коп. такої пенсії (А. с. 4-10, 59).

Водночас, докази виконання відповідачем обовязку передбаченого ст. 102 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись, ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року в справі № 2а-4230/08/0970 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: А. М. Ліщинський

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 01 лютого 2011 року