Справа № 816/2167/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2167/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик-Куличок О.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області та відповідача - державного реєстратора прав на нерухоме майно - Скакун В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області , Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун В.І., третя особа - ОСОБА_7, про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2015 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області , Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області , в якому просили зобов'язати Реєстраційну службу Кременчуцького міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності номер 9055822 на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 24 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, та зобов'язати Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області зняти з реєстру державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 24 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_1.

Також позивачі просили зобов'язати відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначали, що рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 03.03.2015 у справі 524/10595/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2015, скасовано рішення Автозаводської районної ради в м. Кременчуці 21 сесії 5 скликання від 03.03.2009 року «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок для будівництва гаражів та надання дозволів на розроблення проектів щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7, площею 24 кв. м, для будівництва гаража»; рішення Автозаводської районної ради в м. Кременчуці 24 сесії 5 скликання від 30.07.2009 року «Про передачу гр. ОСОБА_7 земельну ділянку для будівництва гаража по вул.. 29 вересня, 18А у дворі будинку»; визнано недійсним державний акт на право власності земельної ділянки НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_7 та скасовано державну реєстрацію цього акту у державному земельному кадастрі. Однак гр. ОСОБА_7 12.03.2015 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, визначену державним актом НОМЕР_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, вказуючи на те, що реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 порушує право позивачів на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном - сараєм, право власності на який встановлено рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.09.2011 у справі 2-2868/2011, і який розташований на цій же земельній ділянці.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 20024904 від 16.03.2015, згідно з яким здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7, прийнято з дотриманням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, за відсутності у державного реєстратора відомостей про наявність спору щодо земельної ділянки та судові рішення.

Протокольною ухвалою суду від 10 серпня 2015 року до участі у справі в якості відповідача залучено державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун В.І.

У судовому засіданні відповідач державний реєстратор Скакун В.І. проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Відповідач Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, надіслав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог відносно нього та здійснювати розгляд справ за відсутності його представника.

У письмових запереченнях зауважував, що органами державної реєстрації прав на нерухоме майно є Мін'юст та його територіальні органи, тому позовні вимоги не відносяться до повноважень Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області та є безпідставними /а.с. 138 - 140/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, залучено ОСОБА_7 /а.с. 31/.

Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с. 185/, про наявність поважних причин неприбуття суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини.

12 березня 2015 року до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області надійшла заява ОСОБА_7 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 /а.с. 114/.

До заяви ОСОБА_7 були додані квитанція про сплату, паспорт (копія), картка платника податків (копія), державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий 26.08.2009 Управлінням Держкомзему у м. Кременчук Полтавської області (оригінал та копія), витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015, виданий Управлінням Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області 04.03.2015 (оригінал та копія) /а.с. 108 - 113/.

Заяву про державну реєстрацію зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.03.2015, реєстраційний номер 10567532, про що свідчить картка прийому заяви № 19945212 /а.с. 107/.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та доданих документів державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун Вікторією Іванівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20024904 від 16.03.2015, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, за ОСОБА_7 /а.с. 99/.

Судом також встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.09.2011, яке набрало законної сили 13.05.2014, у справі № 2 -2868/11 визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - сарай, що розташований у подвір'ї житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 71 - 72/.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2015, у справі № 524/10595/14-ц, частково задоволено позов ОСОБА_4, ОСОБА_1 та скасовано рішення Автозаводської районної ради в м. Кременчуці 21 сесії 5 скликання від 03.03.2009 року «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів та надання дозволів і вимог на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині надання дозволу і вимог на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_7, площею 24 кв. м, для будівництва індивідуального гаража; рішення Автозаводської районної ради в м. Кременчуці 24 сесії 5 скликання від 30.07.2009 року «Про передачу гр. ОСОБА_7 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_2»; визнано недійсним державний акт на право власності земельної ділянки НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_7 та скасовано державну реєстрацію цього акту у Державному земельному кадастрі шляхом зобов'язання Управління Держземагентства в м. Кременчуці Полтавської області скасувати відповідний запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку під кадастровим номером НОМЕР_1 в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди /а.с. 81 - 84/.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2015 набрало законної сили 29.04.2015.

У зазначеному судовому рішенні встановлено, що об'єкт нерухомого майна - сарай, належний на праві власності ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 розташовано на земельній ділянці, відведеній оспорюваним рішенням ОСОБА_7 (у дворі будинку по АДРЕСА_2). Суд дійшов висновку, що оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування та виданим управлінням Держкомзему на їх підставі державним актом на право власності на земельну ділянку порушуються майнові права позивачів, а саме права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном позивача ОСОБА_4 та право користування нерухомим майном позивачем ОСОБА_1, яке розташоване на спірній земельній ділянці. Суд зазначив, що право власності на вказане нерухоме майно встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, та зареєстроване у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд вважає встановленими обставини, визначені у судових рішеннях Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.09.2011 у справі № 2 -2868/11 та від 03.03.2015 у справі № 524/10595/14-ц.

Не погоджуючись із реєстрацією права власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_7, позивачі звернулися до суду з позовом про зобов'язання скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_7 та зняти державну реєстрацію з реєстру.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 4 статті 15 Закону № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (надалі - Порядок № 868).

Пунктом 36 Порядку № 868, передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з підпунктом 9 пункту 37 Порядку № 868 до переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, віднесено державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рішення державного реєстратора Скакун В.І. від 16.03.2015 № 20024904 про державну реєстрацію права власності прийнято з урахуванням подання заявником ОСОБА_7 документа, що підтверджує виникнення права власності на нерухоме майно (земельну ділянку), - державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого Управлінням Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області 26.08.2009 /а.с. 111/.

Однак суд враховує, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2015, яке набрало законної сили 29.04.2015, у справі № 524/10595/14-ц, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, та скасовано державну реєстрацію цього акту у Державному земельному кадастрі /а.с. 81 - 84/.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи те, що державний акт НОМЕР_2, що підтверджував виникнення права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, і на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, визнано недійсним судовим рішенням, яке набрало законної сили, рішення про державну реєстрацію від 16.03.2015 № 20024904 на даний час втратило законні підстави.

В силу приписів частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, встановлено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначена Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за № 1429/20167 (надалі - Порядок № 3502/5)

Згідно із пунктом 2.1. Порядку № 3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6. Порядку № 3502/5 передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу (документи, що посвідчують особу заявника, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Відповідно до пункту 2.10. Порядку № 3502/5 за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав (пункт 2.11. Порядку № 3502/5).

Згідно із пунктом 1.4. Порядку № 3502/5 внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що підставою для скасування державної реєстрації прав є рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, яке подається заявником до органу державної реєстрації прав та за результатами розгляду якого державний реєстратор приймає рішення про внесення записів про скасування державної реєстрації прав та вносить записи про скасування державної реєстрації прав.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про зобов'язання Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обираючи належний спосіб захисту прав позивачів, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України з метою повного захисту прав позивачів вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун Вікторії Іванівни № 20024904 від 16 березня 2015 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, за ОСОБА_7.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними, з огляду на те, що в ході розгляду справи судом не встановлено фактів неправомірної бездіяльності відповідача щодо нездійснення скасування державної реєстрації прав, при цьому відсутні підстави вважати, що органом державної реєстрації прав не буде скасовано державну реєстрацію прав за умови подання йому у порядку, встановленому чинним законодавством, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора.

Відносно позовних вимог до Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області щодо зобов'язання зняти з реєстру державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 24 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_1, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав забезпечує ведення Державного реєстру прав.

Згідно із частиною статті 6 зазначеного Закону систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Частиною 5 статті 10 Закону визначено, що органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Зважаючи на те, що Управління Держземагентства у м. Кременчуці не є органом державної реєстрації прав, позовні вимоги про зобов'язання його зняти з реєстру державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відносно клопотання позивачів про зобов'язання відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

В силу приписів частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що рішення суду у даній справі не має зобов'язального характеру, при цьому його реалізація в подальшому вимагає дій заінтересованої особи щодо подання цього судового рішення до органу державної реєстрації прав, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю та зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення.

Стосовно розподілу судових витрат, то у відповідності до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а позивачем ОСОБА_4 сплачено судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп., зважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача ОСОБА_4 з Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 36 грн. 54 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун В.І., третя особа - ОСОБА_7, про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Скакун Вікторії Іванівни № 20024904 від 16 березня 2015 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, за ОСОБА_7.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 36 грн 54 коп. (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол