Справа № 826/13744/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2015 року 11:44 № 826/13744/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Аблов Є.В. Шулежко В.П. при секретарі судового засідання Савчук Г.П., розглянувши адміністративну справу та матеріали справи

за позовомДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві
доМіністерства надзвичайних ситуацій України
простягнення заборгованості в розмірі 2 230 404,56 грн.
за участю представників сторін

від позивача: Рибак А.Ю.

від відповідача: Жукова О.М.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05.08.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві, звернувся до Окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства надзвичайних ситуацій України про стягнення податкового боргу з Міністерства Надзвичайних Ситуацій () шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках: за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі - 2 230 091 грн.; з земельного податку у сумі - 313,56 грн. на бюджетний рахунок №0011 одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві. МФО 820019 (код платежу 14010100).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 15.05.2015 року Міністерство Надзвичайних Ситуацій має податкову заборгованість у сумі - 2 230 404,56 грн., який складається з порушення термінів розрахування у сфері ЗЕД: 03.01.2013 року нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД по рішенню про застосування штрафних санкцій № від 27.11.2012 року - 2 230 091 грн.; 30.01.2014 року з земельного податку: самостійно нараховано по декларації з розрахунку земельного податку № від 01.02.2013 р. - 313,56 грн.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представником Відповідача надано суду заперечення на позовну заяву, в обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що податковий орган повинен був звернутися до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом з платника податків протягом двадцяти чотирьох годин після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків, проте Податковим органу не подано подання, а отже відсутні підстави для стягнення з Відповідача податкового боргу.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва ДПА проведено виїзну позапланову перевірку Міністерства надзвичайних ситуацій України з питань дотримання вимог діючого валютного законодавства України при здійсненні імпортованих операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності за Договором від 28.12.2010 року №21-6/44 за період з 01.10.2011 року по 22.10.2012 року.

За результатом перевірки складено Акт від 09.11.2012 року №1879/22-60/37535001 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено наступні порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: не отримання послуг на суму 434 581,80 дол. США по Договору від 12.12.2010 року №21-6/44, укладеного з нерезидентом Компанією «FKIN GUMP STRAUSS HAUER & FELD LLP» США.

На підставі Акту перевірки Податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 27.11.2012 року №, яким нараховано суму грошового зобов'язання в розмірі 2 767 777,00 грн.

Податковим органом 17.06.2013 винесено податкову вимогу №1937-19, якою встановлено, що сума заборгованості за узгодженим грошовим зобов'язанням станом на 16.06.2013 року становить 2 232 057,30 грн., у тому числі, за основним платежем: 1966,30 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи); пеня - 2 230 091,00 грн.

Крім того, Податковим органом 17.06.2013 року прийнято рішення №486/19.1-28 про опис майна в податкову заставу.

Згідно довідки КОР по земельному податку юридичних осіб за 2013-2015 рік вбачається, що станом 30.01.2014 року Відповідачем самостійно нараховано по декларації з розрахунку земельного податку № від 01.02.2013 року - 313,56 грн.

Відповідачем не було сплачено суми податкового боргу, що стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення коштів з рахунків платника податків.

Суд погоджується з позивачем про наявність підстав для стягнення суми заборгованості з відповідача в розмірі 2 230 404,56 грн., виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

В частині щодо стягнення заборгованості з земельного податку юридичних осіб за 2013-2015 рік в сумі 313,56 грн., Суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 110.1, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що станом на 05 серпня 2015 року відповідач має заборгованість з земельного податку в сумі 313,56 грн.

Дана заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб виникла у зв'язку з поданням відповідачем до податкового органу податкових декларацій по орендній платі за земельну ділянку державної і комунальної власності та несплатою самостійно визначених зобов'язань відповідно до податкової декларації від 01.02.2013 року.

Відповідачем, в порушення норм Податкового кодексу України, податкові зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки не сплачені і на момент вирішення даної справи за останнім обліковується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки в розмірі 313,56 грн. за основним платежем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо стягнення заборгованості з земельного податку в розмірі 313,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД по рішенню про застосуванню штрафних санкцій № від 27.11.2012 р. -2 230 091,00 грн., Суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 57.2 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Так, п 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податковим органом на адресу Відповідача надіслано податкову вимогу від 17.06.2013 року № 1937-19 на суму 2 232 057,30 грн., яку отримано представником відповідача 05.09.2013 року.

Доказів оскарження відповідачем вищезазначеної вимоги суду не надано, а судом не встановлено.

Пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлює, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу, що на час прийняття рішення докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в запереченнях на позовну заяву зазначає, що Податковим органом пропущений строк звернення до суду з поданням понад 1 рік та шість місяців, Суд не погоджується з даними доводами з наступних підстав.

Строк позовної давності у Податковому кодексу України встановлений п. 102.1 ст. 102 і складає 1095 днів.

За приписами п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу "безнадійним".

Судом встановлено, що Податковим органом винесено податкову вимогу 17.06.2013 року (№ 1937-19 на суму 2 232 057,30 грн.), а отже термін протягом якого може звернутися Податковий орган починається саме з 17.06.2013 року та закінчується по спливу 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, що в свою чергу свідчить проте, що Позивач звернувся в межах визначеного Податковим кодексом строку.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо стягнення пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД по рішенню про застосуванню штрафних санкцій № від 27.11.2012 р. - 2 230 091,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути податковий борг з Міністерства Надзвичайних Ситуацій () шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках: за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі - 2 230 091 грн.; з земельного податку у сумі - 313, 56 грн. на бюджетний рахунок №0011 одержувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві. МФО 820019 (код платежу 14010100).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко