Справа № 162/1255/15-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1255/15-а
Провадження № 2-а/162/1397/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

28 липня 2015 року до Любешівського районного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 10 квітня 1984 року отримує пенсію, призначену відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі -- Закон № 1788-XII) та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ). Починаючи з 01 січня 2004 року, відповідач без згоди позивача самостійно змінив умови, норми та порядок її пенсійного забезпечення. При цьому, збільшуючи пенсію на 1% за понад мінімальний трудовий стаж, відповідач керувався тільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), тобто порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини, визначений частиною 2 статті 56 Закону України Закону № 796-ХІІ. У зв'язку з наведеним просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років в межах шестимісячного строку звернення до суду.

В поданому до суду запереченні відповідач адміністративний позов не визнав, посилаючись на те, що згідно з частиною 2 статті 56 Закону України Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку. Вказана стаття визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормативний стаж. Поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж законодавцем закладено в статті 28 Закону № 1058-IV, згідно якого за кожен рік страхового стажу понад 20 років для жінок пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті. Просить взяти до уваги, що у даний час ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, яка обрахована відповідно до Закону № 1058-IV.

На призначену дату судового розгляду сторони не з'явились, подавши відповідні клопотання.

На підставі частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідженням поданих сторонами доказів, аналіз законодавства приводить суд до наступного.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, позивач отримує пенсію по інвалідності (загальне захворювання) з 10 квітня 1984 року. Пенсія призначена відповідно до пенсійного законодавства СРСР.

З веденням в дію Законів № 796-ХІІ та № 1788-XII пенсію ОСОБА_1 перераховано. Позивач отримувала пенсію по віку з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не більше 75 % заробітку.

Згідно з розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, починаючи з 01 січня 2004 року, формула розрахунку пенсії ОСОБА_1 змінилася: введено поняття понаднормативного стажу, який розрахувався відповідно до положень статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому суд констатує, що позивач не заявляла про незастосування щодо неї при перерахунку пенсії положень Закону № 796-ХІІ, перехід на відмінний, ніж передбачено у цьому Законі, вид пенсії тощо.

Таким чином, з набранням чинності Законом № 1058-IV відповідач самостійно змінив умови нарахування пенсії позивачу.

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Суд зауважує, що відповідно до процитованих вище статті 15 Закону № 1788-XII, пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV особа, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, обираючи відмінні, ніж передбачені Законом № 796-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, повинна про це повідомити Пенсійний фонд. У наданій відповідачем пенсійній справі позивача відповідна заява відсутня.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Аналізуючи наведене вище, суд також дійшов до висновку, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності права у пенсіонерів, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на тотожні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закон № 796-ХІІ.

Таким чином, потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом № 796-ХІІ, яким чином фінансується пенсія (Державний бюджет, бюджет Пенсійного фонду тощо) юридичного значення не має.

Отже, дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідно до Закону № 796-ХІІ, є протиправними. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач ставить питання неправомірності дій відповідача в контексті застосування положень статті 56 цього Закону.

Позов підлягає до задоволення в межах визначеного статтею 99 КАС України строку, який слід рахувати з дати звернення ОСОБА_1 до суду.

Суд розцінює як стилістичну помилку позивача її вимогу про визнання дій відповідача неправомірними. Адже відповідно до положень статті 162 КАС України у разі задоволення позову ухвалюється рішення про визнання дій протиправними. Зазначене, проте, не впливає на суть спірних правовідносин.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити за правилами статті 94 КАС.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 28 січня 2015 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук