Справа № 2а-1670/5868/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5868/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

при секретарі - Авдєєнко Є.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Кредмаш Сервіс " до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю " Кредмаш Сервіс " (по тексту - позивач, ТОВ "Кредмаш Сервіс") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (по тексту - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №/46 від 19.04.2011.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на необґрунтованість та безпідставність висновків перевірки, а тому зазначав, що податковий кредит ТОВ "Кредмаш Сервіс" по взаємовідносинам з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" сформовано правомірно.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи правомірністю висновків перевірки від05.04.2011, а тому і правомірність прийнятого за її результатами податкового повідомлення - рішення, оскільки позивачем порушено вимоги статей 198 та 201 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав у ньому викладених, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог,

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредмаш Сервіс" зареєстровано, як юридична особа 21.08.2009 Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, ідентифікаційний код 36618647. Товариство взято на облік в органах державної податкової служби, також являється платником податку на додану вартість, про що видано свідоцтво № 100244881 від 15.09.2009, що не оспорюється сторонами.

Також, судом встановлено, що з 01.04.2011 по 05.04.2011 інспектором Кременчуцької ОДПІ проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Кредмаш Сервіс", з питання взаємовідносин з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" за період з 01.12.2010 по 28.02.2011.

За результатами перевірки складено акт від 05.04.2011 № 1874/23-209/36618647 за висновками якого встановлено порушення статей 201, 198 Податкового кодексу України, частин 1, 5 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, статей 228 Цивільного кодексу України, в частині завищення залишку суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишаються непогашеними після бюджетного відшкодування (р.26 декларації з ПДВ) на загальну суму 73389,17 грн в т.ч. за лютий 201 року в сумі 73389,17 грн.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом прийнято 19.04.2011 податкове повідомлення рішення №/46 яким ТОВ "Кредмаш Сервіс", зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 73389,17 грн по декларації з ПДВ за лютий 2011 року (вх. №8 від 21.03.2011) та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1,00 грн.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням у звязку із чим оскаржив його до суду.

Згідно із частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за лютий 2011 року включено суми податку на додану вартість у розмірі 73389,17 грн на підставі податкових накладних від 02.12.2010 № 298, від 08.12.2010 № 297, від 28.12.2010 № 339, виписаних Приватним підприємством "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10", що підтверджується актом перевірки та не заперечується сторонами.

Перевіркою виявлено безпідставне збільшення податкового кредиту на підставі вказаних податкових накладних, внаслідок чого позивачем завищено залишок відємного значення попередніх податкових періодів, що залишаються непогашеними після бюджетного відшкодування (р.26 декларації з ПДВ) на загальну суму 73389,17 грн, в т.ч. за лютий 2011 року в сумі 73389,17 грн.

Податкова інспекція в обґрунтування даного висновку перевірки посилалась на те, що позивачем в лютому 2011 року до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" було фактично віднесено суму ПДВ в розмірі 73389,17 грн згідно податкових накладних, виписаних у грудні 2010 року. Крім того, посилалась на те, що у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання.

Оцінюючи обґрунтування перевіряючих щодо завищення позивачем податкового кредиту та, відповідно, завищення залишку відємного значення попередніх податкових періодів у розмірі 73389,17 грн суд виходить з наступного.

На час формування позивачем податкового кредиту за лютий 2011 року діяли норми Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VI.

Так, відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця видається податкова накладна, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналогічні норми закріплені в Законі України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР, що діяли на дату виписування (грудень 2010 року) податкових накладних контрагентом позивача ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10".

Із системного аналізу вказаних вище норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання в господарській діяльності.

Відповідно до порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011, № 41 "Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (пункт 8 Порядку), оскільки, як визначено пунктом 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту позивачем надано суду договір № 7 від 10.11.2010, укладений між ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"(продавець) та ТОВ "Кредмаш Сервіс" (Покупець). Предметом договору, відповідно до пункту 1 стало те, що Продавець зобовязується передати у власність Покупця ТОВАР згідно специфікації, а Покупець зобовязується його прийняти та оплатити на умовах цього договору.

У відповідності до розділу 2 вказаного Договору Продаж товару здійснюється за видатковою накладною у наступному порядку:

- Продавець, відповідно до Специфікації (додатку), виписує рахунок - фактуру, де зазначає найменування, кількість та ціну товару.

- Покупець надає Продавцю довіреність на товар, що зазначений у рахунку-фактурі, та отримує його відповідно до умов цього Договору.

- Продавець зобов'язаний разом з товаром, що є предметом Договору, надати Покупцю оригінали: а) рахунок-фактуру, підписану уповноваженою особою й скріплену печаткою Продавця; б) видаткову накладну, підписану уповноваженими особами й скріплену печаткою Продавця; в) належним чином оформлену податкову накладну, підписану уповноваженою особою й скріплену печаткою Продавця; г) діючий сертифікат відповідності, якій підтверджує якість товару відповідно до діючого законодавства України; д) акт прийому - передачі товару.

Право власності на товар зберігається за Продавцем до його поставки Покупцю відповідно до пункту 4 цього Договору.

Поставка вважається завершеною з моменту передачі товару Покупцеві, що засвідчується у товарній накладній та акті прийому передачі підписані вповноваженими представниками сторін і передачею Продавцем всіх необхідних товаросупроводжувальних документів, зазначених у даному договорі.

Також позивачем надано специфікації до Договору № 7 від 10.11.2010:

№1 від 10.11.2010 на загальну вартість ТМЦ 74 227, 61 грн в т.ч. ПДВ 12 371,27 грн.

№ 2 від 23.10.2010 на загальну вартість ТМЦ 212 766 грн в т.ч. ПДВ 35 461 грн.

№ 3 від 08.12.2010 на загальну вартість ТМЦ 113 396,40 грн, в т.ч. ПДВ 18 899,40 грн.

№ 4 від 27.12.2010 на загальну вартість ТМЦ 110 107,20 грн, в т.ч. ПДВ 18 351,20 грн.

№ 5 від 04.01.2011 на загальну вартість ТМЦ 79 142,46 грн, в т.ч. ПДВ 13190,41 грн.

Загальна вартість поставки згідно вказаних специфікацій становить 589 639,67 грн в т.ч. ПДВ 98 273,28 грн.

При цьому, Продавцем (ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10) виписано Покупцю ТОВ "Кредмаш Сервіс"рахунки фактури:

від 04.01.2011 № СНП 000039 на загальну вартість ТМЦ 74 227,61 грн в т.ч. ПДВ 12371,27 грн (дійсний до сплати до 04.01.2011);

від 04.01.2011 №СНП 000040 на загальну вартість ТМЦ 212 766 грн в т.ч. ПДВ 35 461 грн (дійсний до сплати до 04.01.2011);

від 07.01.2011 №СНП 000085 на загальну вартість ТМЦ 113 396,40 грн в т.ч. ПДВ 18899,40 грн (дійсний до сплати до 07.01.2011);

від 26.01.2011 № СНП -000087 на загальну вартість ТМЦ 79 142,46 грн в т.ч. ПДВ 13190,41 грн (дійсний до сплати до 31.01.2011);

Загальна вартість поставки згідно вказаних рахунків - фактур становить 479 531,80 грн, в т.ч. ПДВ 79922,08 грн.

У відповідності до видаткових накладних Продавцем продано Покупцю ТМЦ на загальну вартість 589 639, 67 грн в т.ч. ПДВ 98273,28 грн:

від 04.01.2011 № СНП- 000246 на суму 74 227,61 грн в т.ч. ПДВ 12 371,27 грн;

від 04.01.2011 № СНП- 000247 на суму 212 766,00 грн в т.ч. ПДВ 35461 грн;

від 07.01.2011 №СНП -000652 на суму 113 396,40 грн в т.ч. ПДВ 18899,40 грн;

від 14.01.2011 № СНП -000277 на суму 110 107,20 грн в т.ч. ПДВ 18 351,20 грн;

від 26.01.2011 № СНП - 000665 на суму 79 142,46 грн в т.ч. ПДВ 131 90,41 грн. Згідно актів прийому передачі Продавцем отримано ТМЦ від Продавця на загальну суму 589 639, 67 грн в т.ч. ПДВ 98273, 28 грн, а саме:

від 04.01.2011 № 1 на загальну суму 286 993, 61 грн з ПДВ згідно накладних № 246 від 04.01.2011 та № 247 від 04.01.2011.

від 07.01.2011 № 2 на загальну суму 113 396,40 грн з ПДВ згідно накладної № 652 від 07.01.2011;

від 14.01.2011 № 3 на загальну суму 110 107,20 грн з ПДВ, згідно накладної № 277 від 14.01.2011;

від 26.01.2011 № 4 на загальну суму 79142,46 грн з ПДВ, згідно накладної №665 від 26.01.2011;

При цьому суд відмічає, що згідно вказаних актів прийому - передачі, останні складені у м. Кременчуці, поряд із цим згідно умов поставки та товарно-транспортних накладних товар отримано зі складу Продавця, який згідно цих документів знаходиться за адресою м. Комсомольськ вул. Строни,1.

У відповідності до наданих суду товарно-транспортних накладних Покупцем власними силами здійснено транспортування, придбаних у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"ТМЦ на суму 589 639, 67 грн в т.ч. ПДВ 98273, 28 грн, а саме:

04.01.2011 на суму 286 993,61 грн в т.ч. ПДВ 47 832,27 грн (згідно накладних № 246,247 від 04.01.2011);

07.01.2011 на суму 113 396, 40 грн в т.ч. ПДВ 18899,40 грн (згідно накладної № 652 від 07.01.2011);

14.01.2011 на суму 110 107,20 грн в т.ч. ПДВ 18351,20 грн (згідно накладної № 277 від 14.01.2011);

26.01.2011 на суму 79 142,46 грн в т.ч. ПДВ 1319041 грн (згідно накладної № 665 від 26.01.2011);

У податкових накладних, виписаних, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту у в лютому 2011 року, сума поставки товару складає 440335,00 грн, в тому числі ПДВ 73389,17 грн, а саме:

податкова накладна від 02.12.2010 № 298 на загальну суму 100230 грн, в т.ч. ПДВ 16705 грн;

податкова накладна від 08.12.2010 №297 на загальну суму 100105 грн, в т.ч. ПДВ 16684,17 грн;

Згідно платіжних доручень, наданих позивачем суду, останнім за призначенням платежу "оплата за товар згідно договору № 7 від 10.11.2010"сплачено ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"суму 552 335,00 грн, в т.ч. ПДВ 92 055,84 грн, а саме:

платіжним дорученням від 02.12.2010 № 3684 - 100 230 грн в т.ч. ПДВ 16705,00 грн.

платіжним дорученням від 08.12.2010 № 3712 - 100 105 грн в т.ч. ПДВ 16684,17 грн.

платіжним дорученням від 28.12.2010 № 3801 - 240 000 грн в т.ч. ПДВ 40000 грн.

платіжним дорученням від 28.01.2011 № 146 - 122 000 грн в т.ч. ПДВ 18 666,67 грн.

Інших документів по вказаній господарській операції позивач суду не представив.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобовязань, власному капіталі підприємства.

Згідно з вимогами статті 4 цього ж Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Враховуючи, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерському обліку, то наявність податкової накладної, докази списання коштів в оплату товарів є обовязковими доказами, але не вичерпними. Для достовірного зясування факту виконання операцій мають бути використані й інші первинні документи.

Таким чином, факт виконання операції засвідчується рядом первинних документів, жодний з яких не повинен викликати будь-якого сумніву. Реальність господарської операції зясовується через дослідження у сукупності всіх первинних документів.

Як слідує із поданих позивачем специфікацій, видаткових накладних, актів прийому - передачі, товарно-транспортних накладних останнім придбано у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" ТМЦ на загальною вартістю 589 639, 67 грн в т.ч. ПДВ 98273, 28 грн, водночас, у відповідності до рахунків фактур обсяг поставки становить 479 531,80 грн, в т.ч. ПДВ 79922,08 грн, у податкових накладних обсяг поставки - 440335,00 грн, в тому числі ПДВ 73389,17 грн, при цьому сплачено ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"суму 552 335,00 грн, в т.ч. ПДВ 92 055,84 грн.

Обґрунтованих пояснень з приводу розбіжностей у первинних документах відносно обсягу поставки, позивачем суду не надано, як і не надано суду вичерпних пояснень стосовно включення до податкового кредиту в лютому 2011 року сум ПДВ по податкових накладних, виписаних ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"в грудні 2010 року та доказів отримання податкових накладних із запізненням.

Згідно із підпунктом 7.2.3 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР (чинного на дату виписування податкових накладних) податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках.

Положеннями підпункту 7.2.6 статті 7 цього ж Ззакону встановлено, що у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем таких заяв до податкового органу не подавалось, доказів отримання податкових накладних від 02.12.2010, 08.12.2010, 21.12.2010 саме 28.02.2011 (дата згідно із Реєстром отриманих податкових накладних) суду не надано, враховуючі, що ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" саме в грудні 2010 року задекларовано обсяг поставки із позивачем.

За наведених обставин наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" та Податкового кодексу України (набрав чинності з 01.01.2011) для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих підприємству податкових накладних, не є підставою для включення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, оскільки сам по собі факт оформлення документів не є безумовним свідченням того, що поставка мала місце.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що надання позивачем всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі.

Доводи позивача про використання придбаного товару у власній господарській діяльності шляхом подальшого продажу судом оцінюється критично, оскільки з наданих до матеріалів справи первинних документів (накладних, рахунків) не можливо встановити походження товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, з огляду на те, що надані позивачем в обґрунтування здійснення господарських операцій із ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс10" документи мають суперечливий характер, враховуючи відсутність документів, які б могли достовірно свідчити про фактичне отримання товарів позивачем саме від ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс10", а також беручи до уваги те, що про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчать підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин, як відсутність у постачальника позивача ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10"необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів/робіт/послуг, операції, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а тому, суд дійшов висновку про непідтвердження реальності господарських операцій позивача із ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10 , а отже, і про відсутність операцій, які можуть бути обєктом оподаткування ПДВ.

Вказане вище, свідчить про правильність висновків податкового органу щодо завищення ПП "Кредмаш Сервіс" податкового кредиту в розмірі 73389,17 грн, внаслідок чого позивачем завищено залишок відємного значення попередніх податкових періодів, що залишаються непогашеними після бюджетного відшкодування (р.26 декларації з ПДВ) на загальну суму 73389,17 грн, в т.ч. за лютий 2011 року в сумі 73389,17 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із частиною 7 підрозділу 10 Прикінцевих положень Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Суд вважає, що на підставі вказаної норми відповідачем правомірно застосовано до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 грн.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинні довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього ж Кодексу.

Враховуючи зазначене, позивачем не доведено обставини, покладені в основу позову, та відповідно не спростовано висновки перевірки відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 19.04.2011 № прийнято Кременчуцькою ОДПІ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

А відтак позовні вимоги ПП "Кредмаш Сервіс" про його скасування задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86, 159, 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредмаш Сервіс" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанову в повному обсязі складено 19 вересня 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко