Справа № 2а-1770/64/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2012 р. Справа № 36860/11/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Дяковича В. П., Клюби В. В.;

за участю секретаря судового засідання Дяківнич Г. Й.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року про відмову у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_2, Держави Україна в особі старшого помічника голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_3, Держави Україна в особі державного нотаріуса завідувача Дубровицької державної нотаріальної контори Рівненської області у складі Міністерства юстиції України ОСОБА_4, Держави Україна в особі Дубровицького районного суду Рівненської області про визнання дій дискримінаційними, захист прав від протиправних дій, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2011 року Рівненським оружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_2, Держави Україна в особі старшого помічника голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_3, Держави Україна в особі державного нотаріуса завідувача Дубровицької державної нотаріальної контори Рівненської області у складі Міністерства юстиції України ОСОБА_4, Держави Україна в особі Дубровицького районного суду Рівненської області про визнання дій ОСОБА_2 дискримінацією прав людини-позивача в Дубровицькому районному суді Рівненської області 21 липня 2010 року, незаконними, протиправними засадам судочинства з розгляду скарги на постанову слідчого 05 листопада 2008 року; визнання незаконними та протиправними дій ОСОБА_2 у формі відправлення судових дій 21 липня 2010 року щодо заочного розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого 05 листопада 2008 року; визнання незаконними та протиправними дій ОСОБА_2 у формі оформлення наказу-розпорядження до виконання, учинення дій підлеглою ОСОБА_3, щодо збирання, документування, поширення-використання у постанову від 21 липня 2010 року від Дубровицької державної нотаріальної контори відомостей від ОСОБА_4; спонукання ОСОБА_2 вилучення документованих відомостей, що зачіпають статус позивача щодо громадянина ОСОБА_5 упродовж 1993-2010 років та повернення таких позивачу; визнання незаконними, протиправними, антиконституційними дій ОСОБА_3 щодо виконання нею наказу-розпорядження ОСОБА_2 у формі збирання, документування, поширення у судову справу на скаргу позивача на постанову слідчого від державного нотаріуса ОСОБА_4; визнання незаконними та протиправними дій ОСОБА_4 у формі документування, оприлюднення, поширення, надання сумнівних відомостей учинених від ОСОБА_5 проти позивача для Дубровицького районного суду Рівненської області у справі за скаргою позивача; спонукання ОСОБА_4 витребувати від суду (повернути) довідкові відомості надані на вимогу Дубровицького районного суду Рівненської області голові суду ОСОБА_2 через ОСОБА_3; визнання дії вчиненої Дубровицьким районним судом Рівненської області через голову суду ОСОБА_2, щодо розгляду скарги позивача на постанову слідчого від 05 листопада 2008 року за участю прокурора Дубровицького району Топольського В. М. незаконною, протиправною, з дати учиненого антисудочинства всупереч нормам ст. 236-2 КПК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Дубровицьким районним судом Рівненської області в особі голови суду ОСОБА_2 вчинено протиправні дії при розгляді скарги на постанову слідчого в порядку ст. 236-2 КПК України дискримінація прав людини.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що Держава Україна в особі голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_2, Держава Україна в особі старшого помічника голови Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_3, Держава Україна в особі державного нотаріуса завідувача Дубровицької державної нотаріальної контори Рівненської області у складі Міністерства юстиції України ОСОБА_4, Держава Україна в особі Дубровицького районного суду Рівненської області не можуть бути відповідачами у справі щодо визнання протиправними дій вчинених в порядку кримінального судочинства.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статусу суддів»голова суду наділений управлінсько-розпорядчими повноваженнями. Судом першої інстанції порушено право на судовий захист, ч. 1 ст. 2 , ч. 2 ст. 18 КАС України, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

В пункті 7 ч. 1 ст. 3 КАС України наведено визначення субєкта владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема, згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 104 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Ознакою суб'єкта владних повноважень, як сторони в адміністративному процесі, є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій у правовідносинах, щодо яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то він не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень, а спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Із змісту позовної заяви випливає, що вимоги позивача звернені до місцевого суду, як органу влади. Зокрема, їх суть полягає у тому, щоб визнати протиправними дії щодо розгляду Дубровицьким районним судом Рівненської області 21 липня 2010 року, на підставі ст. 236-2 КПК України, скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Дубровицького району про відмову в порушенні кримінальної справи, за наслідками якого прийнято постанову про залишення скарги без розгляду.

Тобто, позивачем висловлено прохання встановити наявність порушень закону, допущених місцевим судом, в особі судді Сидоренко Зої Сергіївни, при здійсненні судочинства в порядку КПК України і зобовязати суд усунути ці порушення.

На думку суду апеляційної інстанції, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання здійснити таку перевірку шляхом подання позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, оскільки, оскаржені позивачем дії є вчиненими при здійснені правосуддя в порядку КПК України, а тому законність таких дій може перевірятись лише судом вищої інстанції, в порядку передбаченому процесуальним законом.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, цей спір не є публічно-правовим та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Звідси, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо поширення на даний спір юрисдикції адміністративних судів, вірно протрактовано положення Кодексу адміністративного судочинства України, що в свою чергу призвело до вірного висновку про необхідність застосування п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, згідно з яким суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 168, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 січня 2011 року про відмову у відкритті провадження в справі № 2а-64/11/1770 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: В. П. Дякович

ОСОБА_6

Ухвалу складено в повному обсязі 15 серпня 2012 року