Справа № 2а-392/2009
Суддя: Нерушак Л. В.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-а/2390/238/12Головуючий по 1 інстанції
Категорія 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про поновлення пропущеного строку, визнання протиправною бездіяльність відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни ,-

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

27 квітня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про поновлення пропущеного строку, визнання протиправною бездіяльність відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він має статус «дитини війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком. Оскільки такої доплати відповідач не проводив, тому змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та просив поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з відповідача невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01 січня 2006 по 31 грудня 2008 року включно в сумі 3891,90 грн.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 травня 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області здійснити перерахунок до пенсії ОСОБА_5, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести доплати у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за періоди: з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, в розмірі 30 %, за мінусом вже виплачених сум за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з даною постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі посилається, що судом першої інстанції неповно та не обєктивно зясовано обставини із порушенням норм матеріального та процесуального права, які мають значення для справи, що в совою чергу призвело до винесення постанови, яка суперечить вимогам закону, просить скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 травня 2009 року та закрити провадження у справі.

Поскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та відносяться до категорії громадян, яким встановлено статус «дитини війни».

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 N 6-рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнано таким, що не відповідає Конституції України є неконституційним.

Статтями 71 Закону України від 26 грудня 2008 N 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та 70 Закону України від 27 квітня 2010 року N 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України було надано право у 2009 та 2010 роках встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названі норми законів передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно їх дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 та 2010 роках дітям війни підвищення до пенсії повинні були здійснюватися в розмірі, встановленому відповідно до статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни.

Пунктом 7 частини першої Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог цього Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року N 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Відповідно до розяснень, що містяться в абзаці 5 п. 11 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 19 грудня 2011 року «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» судам необхідно враховувати, що до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23 липня 2011 року, при вирішенні справ цієї категорії щодо розміру підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни застосуванню підлягають положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни.

Також у п. 12 вказаної Постанови Пленуму ВАСУ розяснено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом (абзац дев'ятий статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни, крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі дітям війни, суди, у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не мають підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовам 27 квітня 2009 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, за правилами якого суд розглядав справу, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В апеляційні скарзі Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області просить застосувати ч.2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів відхиляє дане клопотання, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, сторони не наполягали на застосуванні даної норми закону, з відповідними заявами до початку розгляду справи та під час розгляду справи до суду першої інстанції не зверталися, тому судом і не було застосовано дані норми закону до позовних вимог позивача та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області здійснити перерахунок до пенсії ОСОБА_5, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести доплати у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за періоди: з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, в розмірі 30 %, за мінусом вже виплачених сум за вказаний період.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню пенсійного фонду для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене у справі рішення є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судової колегії і вони не дають підстав визнати рішення суду незаконним.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 травня 2009 року залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про поновлення пропущеного строку, визнання протиправною бездіяльність відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :