Справа № 308/1616/15-а
Суддя: Івашкович І. І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Івашковича І.І.,

при секретарі судового засідання Гайданка Г.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2014 ВП №39374038,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена в порушення Конституції України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відділом ПВР УДВС ГУЮ в Закарпатській області подано клопотання, яким просить залишити без розгляду скаргу відповідно до ст.100 КАС України, посилаючись на ті підстави, що при оскарженні постанови від 31.10.2014 ВП №39374038 пропущено 10-денний строк, про який зазначено безпосередньо у постанові.

Від управління ПФУ в м.Ужгороді Закарпатської області надійшли заперечення проти позову. Зазначено про те, що прийнявши до виконання відповідне рішення суду, боржник виконав виконавчий документ- виконавчий лист №2а-2733/11 від 13.08.2013, про що 24.10.2013 повідомлено відділ ДВС. Вказано, що управлінням здійснено перерахунок основної та додаткової пенсії стягувачу, починаючи з 23.11.2010 відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як інваліду ІІІ групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 50% мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Посилаючись на ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначає, що фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Стверджує, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Державного казначейства.

Розглянувши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктами 1, 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України визначено, що Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45).

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у ст. 3, що врегульовує особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З наведеного слідує, що виконання судових рішень про стягнення коштів з боржника - державного органу, здійснюється органами Державного казначейства України лише у випадках наявності відкритих в органах Держказначейства відповідних рахунків та здійснення по таких рахунках розрахунково-касового обслуговування відповідних клієнтів- державних органів.

У боржника - органу Пенсійного фонду України відсутні відкриті у органах Держказначейства України рахунки, а відтак судове рішення про стягнення коштів з такого боржника виконується відповідним органом ДВС у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), яке складає сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оскільки виконавчий лист по адміністративній справі від 17.06.2011 Справа №2-а-2733/11 щодо виплати ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії у встановленому розмірі не виконано, наявні правові підстави для здійснення відділом ПВР УДВС ГУЮ виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Виходячи з вищевикладених нормативно визначених положень, вимоги ОСОБА_1 є правомірними та обгрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судовогозахисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Наслідки пропуску строків, встановлених у ст. 99 КАСУ, передбачено статтею 100 КАСУ (у редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2453-VI), відповідно до якої «адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Проаналізувавши доводи позивача, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення з позовом. Відтак, позивач має право на розгляд та вирішення його вимог по суті.

Керуючись ст. ст. 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2014 ВП №39374038.

Зобов»язати відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області вжити заходів щодо виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», виконавчого листа по адміністративній справі Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2011 Справа №2-а-2733/11.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Івашкович І.І.