Справа № 2а-16242/09/0470
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2015 р. м.Київ К/800/60593/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15; визнано незаконними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в реєстрації права власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15 на квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2000 року по справі №2-2259/2009; зобов'язано Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради зареєструвати право власності за ОСОБА_3 на квартиру № 61, ОСОБА_4 на квартиру № 59, ОСОБА_5 на квартиру № 58, ОСОБА_6 на квартиру № 57, ОСОБА_7 на квартиру № 56, ОСОБА_18 на квартиру № 53, ОСОБА_9 на квартиру №52, ОСОБА_10 на квартиру № 51, ОСОБА_11 на квартиру № 50, ОСОБА_12 на квартиру № 49, ОСОБА_13 на квартиру № 47, ОСОБА_19 на квартиру № 45, ОСОБА_14 на квартиру № 44, ОСОБА_16 на квартиру № 43, ОСОБА_15 на квартиру № 42 в житловому комплексі літ.А-8,9 по АДРЕСА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2000 року по справі № 2-2259/2009.

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року.

Заява мотивована тим, що станом на момент звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2009 року, яке стало підставою для винесення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року в даній справі скасовано, що відповідно до п.4 ч.1 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства є підставою для відкриття провадження за нововиявленими обставинами на постанову суду першої інстанції, що набрала законної сили.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року задоволено заяву ОСОБА_2; скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року; в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_6; ОСОБА_4; скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року; в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

З матеріалів справи вбачається та судами встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційною суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року, у справі № 2-2259/2009 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_15 до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста» було визнано за вищезазначеними громадянами право власності на квартири відповідно №№ 42, 43, 44, 45, 47, 49, 50, 51, 52, 53, 56, 57, 58, 59, 61, розташовані в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію.

На підставі вказаного рішення 12 листопада 2009 року позивачами до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради подані заяви про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаних заяв Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради на підставі п.3.3 Тимчасового положення про порядок державно реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, 16 листопада 2009 року та 17 листопада 2009 року прийняті рішення про відмову в реєстрації.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у постанові від 11 грудня 2009 року при задоволенні позовних вимог про визнання дій КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в реєстрації за позивачами права власності на квартири та зобов'язання відповідача зареєструвати право власності за позивачами на квартири в житловому комплексі літ.А-8,9 по АДРЕСА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію посилався на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2009 року у справі №2-2259/2009 як правовстановлювальний документ та підставу виникнення речового права щодо об'єкту нерухомого майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2009 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року по справі № 2-2259/2009 скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації права власності передбачений Законом України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майна та їх обмежень» (далі Закон № 1952-IV в редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст.2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону № 1952-IV для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкту нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Згідно ст.19 Закону № 1952-IV підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; акти прийому нерухомого майна до експлуатації.

Відповідно до п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, (у чинній на момент виникнення спірних відносин редакції) для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Відповідно до Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна згідно п.10 Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, одним з таких документів є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначені підстави відмови в державній реєстрації прав та обтяжень, зокрема встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Враховуючи скасування 13 березня 2013 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2009 року у справі № 2-2259/2009 про визнання за позивачами права власності без додаткового введення в експлуатацію, яке стало підставою для винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови від 11 грудня 2009 року у даній справі, ненадання позивачами актів прийму нерухомого майна в експлуатацію у встановленому законом порядку, підстави для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відсутні.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції з посиланням на те, що подані позивачами документи не відповідають встановленим законом вимогам та не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, про правомірність відмови відповідача в реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1, та відсутність підстав для зобов'язання Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради зареєструвати право власності позивачів на ці об'єкти.

З урахуванням вищенаведеного, за наявності підстави для перегляду постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2009 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийняв вірне рішення про задоволення заяви ОСОБА_2М,, скасування вищевказаного рішення окружного адміністративного суду та відмову в позові з підстав його необґрунтованості. Висновки суду апеляційної інстанції не відповідають фактичним обставинам, зроблені при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і є невірними.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді