Справа № П/811/1723/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № П/811/1723/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2014р. у справі №П/811/1723/14

за позовом ОСОБА_1

до відповідач-1: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області

відповідач-2: Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві

про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1. Скасувати постанову Управління ДВС у Кіровоградській області про закінчення та передачу зведеного виконавчого провадження № 18756650 щодо боржника ОСОБА_1 до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" з примусового виконання:

-виконавчого листа №2п-26/2009 від 16.11.2009 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

-виконавчого листа №2-1374/2009 від 15.02.2010 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- наказу № 15/1 від 25.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

-виконавчого листа №2-1374/2009 від 22.02.2010 р. Олександрійського

міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого листа № 2-31/2010 від 25.11.2010 р. Олександрійського міськрайонного

суду кіровоградської області;

-наказу №15/154 (16/157) від 24.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

- постанови ВА1 № 049994 від 05.04.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській

області;

-судового наказу № 1н-192/10 від 05.03.2010 р. Ленінського районного суду м. Кіровоград;

- постанови ВВІ № 138948 від 03.06.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській

області;

-виконавчого листа №2-1673/2009 від 18.11.2011 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого напису від 21.05.2012 р., вчиненого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області;

- виконавчого листа № 2-3070/11 від 24.01.2013 р. Олександрійського міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором від 01.02.2008 р. та кредитним договором від 13.02.2008 р.

2. Зобов'язати ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві повернути зведене виконавче провадження № 18756650 щодо боржника ОСОБА_1 до Управління ДВС у Кіровоградській області.

3. Після повернення ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведеного виконавче провадження № 18756650 щодо боржника ОСОБА_1 до Управління ДВС у Кіровоградській області, зобов'язати Управління ДВС у Кіровоградській області винести постанову про закінчення зведеного виконавчого провадження № 18756650 щодо боржника ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 та ч. З ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" з примусового виконання:

- виконавчого листа №2п-26/2009 від 16.11.2009 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого листа №2-1374/2009 від 15.02.2010 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- наказу № 15/1 від 25.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

- виконавчого листа №2-1374/2009 від 22.02.2010 р. Олександрійського

міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого листа № 2-31/2010 від 25.11.2010 р. Олександрійського міськрайонного

суду кіровоградської області;

- наказу №15/154 (16/157) від 24.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

- постанови ВА1 № 049994 від 05.04.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській

області;

- судового наказу № Ін-192/10 від 05.03.2010 р. Ленінського районного суду м. Кіровоград;

- постанови ВВІ № 138948 від 03.06.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській

області;

- виконавчого листа №2-1673/2009 від 18.11.2011 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого напису від 21.05.2012 року, вчиненого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області;

- виконавчого листа № 2-3070/11 від 24.01.2013 р. Олександрійського міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором від 01.02.2008 р. та кредитним договором від 13.02.2008 р.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що стосовно останнього виконавчого документу виконавче провадження відкрито 31.01.2013 року, до зведеного виконавчого провадження вказаний виконавчий документ приєднано 07.02.2013р., тобто з моменту відкриття останнього виконавчого провадження та приєднання його до зведеного виконавчого провадження минуло більше шести місяців, при тому, що відповідно до п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» сплив строку є правовою підставою для закінчення та закриття зведеного виконавчого провадження. Позивач наполягає, що строк виконання стягнення за зведеним виконавчим провадження минув, проте державний виконавець не закінчив провадження, а виніс постанову про передачу зведеного виконавчого провадження до іншого відділу ДВС, яка є протиправною, оскільки про нове місце перебування боржника ОСОБА_1 державному виконавцю було відомо ще з 2010року, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, зокрема листом Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та листом органів ДАІ УМВС, датованих 2010 та 2012 р. та у зв'язку з тим, що на момент винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження вже існували правові підстави для його закінчення.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. При цьому суд в своїй постанові вказує на те, що серед підстав для закінчення виконавчого провадження, наведених у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня така підстава, як закінчення шестимісячного строку перебування у виконавчому провадженні. Стосовно рішень відповідача щодо повернення виконавчих документів за заявою стягувача, суд також не знайшов підстав вважати такі дії відповідача протиправними, оскільки це передбачено п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Наполягає на протиправності дій відповідача та необхідності у зв'язку з цим зобов'язати останнього діяти у межах та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, в грудні 2009 р. відповідачем-1 відкрито зведене виконавче провадження № 18756650 щодо боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №2п-26/2009 від 16.11.2009 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та виконавчого листа №2-1374/2009 від 15.02.2010 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Згодом до зведеного виконавчого провадження додано на примусове виконання:

- наказ № 15/1 від 25.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

- виконавчий лист № 2-1374/2009 від 22.02.2010 р Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

-виконавчий лист №2-31/2010 від 25.11.2010 р. Олександрійського міськрайонного суду кіровоградської області;

-наказ №15/154 (16/157) від 24.02.2010 р. господарського суду Кіровоградської області;

- постанова ВА1 № 049994 від 05.04.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській

області;

-судовий наказ № Ін-192/10 від 05.03.2010 р. Ленінського районного суду м. Кіровоград;

- постанова ВВІ № 138948 від 03.06.2011 р. УДАІ УМВС України в Кіровоградській області;

- виконавчий лист № 2-1673/2009 від 18.11.2011 р. Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області;

- виконавчого напису від 21.05.2012 р., вчиненого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області;

- виконавчий лист №2-3070/11 від 24.01.2013 р. Олександрійського міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором від 01.02.2008 р. та кредитним договором від 13.02.2008 р.

Колегія судів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для закінчення та закриття зведеного виконавчого провадження № 18756650 з примусового виконання виконавчих документів.

Так, у відповідності до частини 2 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно пунктом 6 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Позивач помиляється, коли порівнює строк здійснення виконавчого провадження та строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення.

Строк здійснення виконавчого провадження - це строк, протягом якого державний виконавець зобов'язаний вчиняти дії щодо стягнення коштів (у разі виконання виконавчих документів майнового характеру). Тобто, необхідно розмежовувати строки перебування виконавчого документа в органах державної виконавчої служби та строки проведення виконавчих дій.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені строки для вчинення виконавчих дій державним виконавцем, проте в даному законі відсутня норма, яка б передбачала обов'язок державного виконавця після спливу такого строку виносити постанову про закриття виконавчого провадження.

Суд дійшов вірного висновку, що поняття "строк здійснення виконавчого провадження" та "строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення" є за своєю правовою суттю різними поняттями та не можуть ототожнюватись.

Стаття 49 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Таким чином, серед встановлених Законом підстав такої, про яку зазначає позивач, не визначено, тому позиція позивача з цього питання помилкова.

Щодо протиправності повернення відповідачем виконавчих документів у зв'язку з їх відкликанням стягувачами, слід зазначити, що повернення виконавчого документу за письмовою заявою стягувача передбачається п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Так, вказаною нормою передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Дійсно, дана норма є імперативною, а тому відповідач, отримавши заяви від стягувачів про повернення виконавчого документу, правомірно виніс постанови про повернення таких виконавчих документів.

Правомірною також є дія відповідача щодо направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Оскільки відповідачем було встановлено, що позивач не проживає в м.Олександрії, а також у звязку з встановленням факту відсутності майна в м.Олександрії, на яке може бути звернуто стягнення, слід визнати, що відповідач правомірно передав виконавче провадження до органу виконавчої служби за місце проживання позивача - ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За встановлених обставин, висновки суду першої інстанції обґрунтовані. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2014р. у справі №П/811/1723/14 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2014р. у справі №П/811/1723/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна