Справа № 2-а-2111/11
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2111/11
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2011 року с.м.т. Сарата

Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду в смт. Сарата Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання протиправною відмови виплачувати державну соціальну допомогу як дитині війни та зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі щодо виплати йому державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити йому щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2010 рік у загальній сумі 2629,44 гривні.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач за 2010 рік у передбаченому законом розмірі щомісячну державну соціальну допомогу йому не виплатив.

У звязку з пропуском позивачем строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01 січня 2010 року по 01 вересня 2010 року було залишено без розгляду ухвалою Саратського районного суду від 20 вересня 2011 року.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись, зокрема на правомірність своїх дій.

Згідно до ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Саратському районі, та відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, що підтверджується його паспортом, пенсійним посвідченням та довідкою Саратського УПСЗН.

Згідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як убачається з листа та довідок Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, відповідач з 01 січня 2010 року щомісячно виплачує позивачу як дитині війни, підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що складає 49 гривень 80 копійок.

Таким чином, відповідач нараховував та виплачував позивачеві підвищення до пенсії не у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-ІV, а у розмірі, встановленому підзаконним актом - постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка суттєво звужує право позивача щодо розміру належного підвищення.

Згідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України "Про соціальний захист дітей війни" реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус "дитина війни", серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачеві 30% надбавки до пенсії як особі, яка має статус дитина війни є неправомірною, а тому порушене право позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни підлягає захисту у межах заявлених позовних вимог шляхом зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачеві у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 02 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги в частині зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" у конкретно визначеній сумі не підлягають задоволенню, так як питання про розрахунок таких виплат відносяться до компетенції відповідача.

Заперечення відповідача про те, що на час розгляду справи законодавчо не визначено розмір мінімальної пенсії за віком відносно дітей війни, суд не може прийняти до уваги, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком передбачено в ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інших розмір, немає, що не може бути підставою для відмови в реалізації визначених конституцією гарантій та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Тому відповідач може здійснити доплату до пенсії позивачу з розрахунку 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування.

Згідно ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

У відповідності до ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Керуючись ст.ст.22, 46, 55, 58 Конституції України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 8-13, ч.1 ст.41, ч.1 ст.94, ст.ст.159-163, 167, 183-2, 256 КАС України,

Суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за період з 02 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 02 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням сум, виплачених за даний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі три гривні 40 копійок.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Саратський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А. І. Бучацька