Справа № 2-а-494/11
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-494/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді: Т.О. Величко,

при секретарі: О.В. Колесниковій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДАЇ Києво-Святошинського району Київської області про визнання постанови незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 037995 від 23.12.2011 року.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 037995 від 23.12.2011 року, винесену інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу старшим сержантом міліції Кузьменком Олександром Сергійовичем про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача по справі та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 520 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 23 грудня 2010 року інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу старшим сержантом міліції Кузьменком Олександром Сергійовичем

було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 037995, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді 520 гривень 00 копійок штрафу.

Позивач зазначав, що 23 грудня 2010 року о 05 год. 29 хв., керував автомобілем марки Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 на 33 км а/д Київ-Чоп, рухався зі швидкістю 60 км/год, ПДР не порушував, а тому, зазначав, що його дії не утворювали складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких доказів, в т.ч. показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, якими зафіксовано факт руху належного позивачу автомобіля в населеному пункті зі швидкістю 93 км/год позивачу не пред'явлено, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено.

В судовому засіданні позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач по справі в судове засідання не з»явився, проте про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надсилав, письмових заперечень проти позову не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, а тому суд вважає за можливе розглянути справу відсутність відповідача по справі на підставі наявних у ній доказів

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу старшим сержантом міліції Кузьменком Олександром Сергійовичем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 037995, на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді 520 гривень 00 копійок штрафу.

Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з'ясування зставин по справі та підлягає до скасування з наступних підстав.

23 грудня 2010 року о 05 год. 29 хв., позивач керував автомобілем марки Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 на 33 км а/д Київ-Чоп, рухався зі швидкістю 60 км/год, ПДР не порушував, а тому, його дії не утворювали складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Працівник ДАІ вимірював швидкість руху приладом «Беркут», а зазначений прилад не має функцій фото-, відео- та кінозйомки, що вимагається ст. 251 КУпАП.

Будь-яких доказів, в т.ч. показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, якими зафіксовано факт руху належного позивачу автомобіля в населеному пункті зі швидкістю 93 км/год суду не пред'явлено, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача у справі не вбачається, що пристрій вимірювання швидкості працював в автоматичному режимі, а також не має підтверджень, якщо відео чи фотофіксація здійснювалась із рухаючогося автомобіля то, який це був автомобіль та яка була його швидкість.

Як вбачається з ч. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

При цьому, строк звернення із адміністративним позовом до суду позивачем пропущено з поважних причин, а відповідно його необхідно поновити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 70, ч. 2 ст. 71, 128, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. ст. 14-1, 251, 258, 283 КУпАП, Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п. п. 13.1, 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 13.11.2006 року №1111, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ДАЇ Києво-Святошинського району Київської області про визнання постанови незаконною та її скасування - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 037995 від 23.12.2011 року, винесену інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу старшим сержантом міліції Кузьменком Олександром Сергійовичем по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 520 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: