Справа № 2-а-974/10
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ГнатикГ.Е.

при секретарі Корягіній Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м.Токмака ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що 24.07. 2010 року постановою інспектора ВДАІ ОСОБА_3, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. за перевищення швидкості 24.07.2010 року, коли він рухався на автомобілі у населеному пункті м.Токмак.

Вважає дану постанову не обгрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП, оскільки доказів порушення саме ним, інспектором не надано, у той час у попутньому та зворотньому напрямку рухалася велика кількість автомобілів, швидкість вимірювалася приладом « Radis», який не обладнаний засобом відеозапису. Вважає винесену постанову неправомірною, просив суд скасувати оскаржувану постанову.

У судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності у письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про слухання справи сповіщений належним чином, про що у матеріалах справи є докази, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв»язку з наступним.

24.07. 2010 року постановою інспектора ВДАІ ОСОБА_3, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. за перевищення швидкості 24.07.2010 року, коли він рухався на автомобілі у населеному пункті м.Токмак.

Відповідно до ст.. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з вищевказаного, відповідач, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача по фактах, викладених у поданій позовній заяві.

Крім того, у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів патрульної служби Державтоінспекцїї МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 13.11. 2006 року №1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили Інструкцію та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так : достовірності фіксації порушень Правил дорожнього руху необхідно мати відомості про цих співробітників.

Відповідно до пп. 12.2, 12.3 зазначеної Інструкції, визначено виключний перелік способів та тактичних прийомів нагляду за дорожнім рухом.

Згідно зі ст. ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у

якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного засобу техніки до використання в Україні. Таких документів до оскаржуваної постанови відповідачем надано не було.

У постанові про адмінправопорушення відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію за допомогою радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості «Візир».

Як вбачається, форма оскаржуваної постанови не відповідає вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.10. 2003 року №1217 в редакції наказу МВС України від 29.11. 2005 року №1083, яким затверджено Інструкцію з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КупАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та визначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлюваних останнім доводів.

Враховуючи вищевказане у сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 у частині визнання протиправними дій інспектора і скасування оскаржуваної постанови, підлягаючими задоволенню.

Також позивачеві необхідно поновити строк звернення його до суду.

Керуючись ст. 2, 9, 11, 17, 122, 158, 160, 161, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення АР № 300823 від 24 липня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі протягом десяти апеляційної скарги через Орджонікідзевський райсуд м.Запоріжжя.

Суддя: Гнатик Г. Є.