Справа № 815/363/15
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 р. Справа № 815/363/15

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАЛ ЮГ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса до ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАЛ ЮГ» про стягнення платежів,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі ВВДФСС від НВВ) України у м. Одеса звернулося до суду з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «КАТРАЛ ЮГ» про (з урахуванням уточнень) стягнення капіталізованих платежів у сумі 997 047,72 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» зареєстровано як суб'єкт страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 10.11.2014 року було опубліковано повідомлення у спеціалізованому друкованому ЗМІ про припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» шляхом ліквідації. Термін для подання вимог кредиторів було встановлено до 11.01.2015 року. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному КМ України. На обліку позивача перебуває одна особова справа потерпілого на виробництві ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» ОСОБА_6, який отримує страхові виплати та медико-соціальні послуги в зв'язку з трудовим каліцтвом. Відповідно до розрахунку потреби в капіталізації коштів ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» для розрахунку з потерпілим на виробництві було встановлено загальний розмір капіталізованих платежів 997 047 грн. 72 коп. 17.11.2014 року позивач надіслав до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» шляхом його ліквідації та 19.11.2014 року на адресу відповідача було надіслано заяву про визнання відділення Фонду кредитором на суму 997 047 грн. 72 коп. Проте, жодної відповіді на заяву від 19.11.2014 року позивач не отримав. Вказані дії відповідача свідчать про його ухилення від розгляду кредиторських вимог позивача, у зв'язку із чим, на думку позивача, сума капіталізованих платежів у розмірі 997 047 грн. 72 коп. підлягає стягненню.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що підстави для визнання кредиторських вимог про сплату 997 047 грн. 72 коп. відсутні, оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_6 заподіяні іншою особою, а саме ОСОБА_4, який вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2013 року у справі №522/16875-13-к був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 Кримінального кодексу України. Таким чином, на думку відповідача, доводи про те, що ліквідаційна комісія ухиляється від розгляду кредиторських вимог є необґрунтованими. Крім того, ліквідаційна комісія не є ані юридичною, ані фізичною особою, і не може брати участь в судовому процесі, в тому числі від імені суб'єкта господарювання, що ліквідується.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року адміністративний позов ВВДФСС від НВВ м. Одеса задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» на користь ВВДФСС від НВВ у м. Одеса капіталізовані платежі у сумі 997 047, 22 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ліквідаційна комісія ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» зареєстровано у встановленому законом порядку як юридична особа та зареєстровано у ВВДФСС від НВВ України в м. Одеса як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

На обліку у ВВДФСС від НВВ у м. Одеса знаходиться одна особова справа потерпілого на виробництві в ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» ОСОБА_6, який отримує страхові виплати та медико-соціальні послуги в зв'язку із трудовим каліцтвом.

Згідно з розрахунком позивача потреби в капіталізації коштів ВАТ «КАТРАЛ ЮГ» для розрахунку з потерпілими на виробництві, з урахуванням в тому числі: дати народження, ступеню втрати працездатності, розміру щомісячної виплати по відшкодуванню, віку потерпілого, середньої очікуваної тривалості життя, потреби в капіталізації коштів, для розрахунків, розміру щомісячної пенсії по трудовому каліцтву, потреби в капіталізації коштів для виплати втраченого заробітку, потреби для капіталізації коштів на оздоровлення, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілим ОСОБА_6 перед позивачем становить 997 047 грн. 72 коп.

На підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог та розрахунку позивача, ВВДФСС від НВВ в м. Одеса надано наступні письмові докази, а саме: акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 22.05.2013 року, складений за підписом в тому числі службових осіб ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» - інженера з охорони праці О.М. Боброва (голова комісії) та уповноваженої найманими працівниками особа з питань охорони праці; постанову про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати №1517/50.5/50.5/3 від 27.02.2014 року, постанову про взяття на облік потерпілого на виробництві та реєстрацію страхового випадку №1517/50.5/50.5/1 від 27.02.2014 року, розрахунки, довідку про доходи, тощо.

Як зазначив позивач, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 10.11.2014 року було опубліковано повідомлення у спеціалізованому друкованому ЗМІ про припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» шляхом ліквідації. Термін подання вимог кредиторів було встановлено до 11.01.2015 року.

17.11.2014 року позивач, на виконання постанови правління Пенсійного фонду України №33-1 від 31.10.2011 року, звернувся до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси із повідомленням про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» () в результаті його ліквідації, згідно якого визначено причину заперечень - наявність заборгованості зі сплати капіталізованих платежів перед Фондом в сумі 997 047 грн. 72 коп.

Крім того, на ім'я голови ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» в м. Одеса було надіслано лист №02/7624 від 19.11.2014 року з проханням визнати кредиторські вимоги відділення на суму 997 047 грн. 72 коп. та перерахувати вказані кошти на рахунок позивача.

Проте, жодної відповіді на вказану заяву позивач не отримав, що на його думку свідчить про ухилення відповідачем від розгляду кредиторських вимог та стало підставою для звернення до суду.

В матеріалах справи наявний лист за підписом голови ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» № кю-н-1 від 12.01.2015 року, яким відповідач зазначив про відсутність підстав для визнання вимог Відділення щодо капіталізації 997 047 грн. 72 коп. та їх сплати ТОВ «КАТРАЛ ЮГ», що ліквідується, у зв'язку із тим, що винним у спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що спричинили каліцтво та втрату працездатності є ОСОБА_4 та витрати підлягають стягненню саме з нього.

Станом на час вирішення справи відповідачем заявлені у позові витрати не відшкодовані.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що посилання ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» на те, що вона не є належним відповідачем у справі є безпідставними, оскільки згідно з ч.4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Також, суд виходив з того, що доводи відповідача про те, що оскільки винною особою в заподіянні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які призвели до часткової втрати його працездатності, є ОСОБА_4 і саме він має нести всі витрати стосовно сплати 997 047,72 грн., є необґрунтованими, оскільки нещасний випадок з ОСОБА_6 мав місце під час виконання ним своїх службових обов'язків, тобто на виробництві (трудове каліцтво), а відтак, роботодавець - страховик, має відшкодувати понесені відділенням Фонду витрати.

В апеляційній скарзі ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» вказується, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, оскільки ліквідаційна комісія не є ні юридичною, ні фізичною особою і не може брати участь в судовому процесі. Також, вказується, що ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» не має вини у втраті працездатності ОСОБА_6 і, тому не зобов'язано відшкодовувати 997 047,72 грн. Крім того, апелянт зазначив, що припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» відбулося за рішенням загальних зборів, а не внаслідок банкрутства, у зв'язку з чим на товариство не поширюються положення «Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №765.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Таким чином, ч.3 ст. 112 ЦК України прямо передбачена можливість подання позову до ліквідаційної комісії.

Згідно з ч.4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позов був пред'явлений до ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ», проте в суді інтереси ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» представляв Лановий Д.А. за дорученням голови ліквідаційної комісії ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» - Тарасенко О.А. (а.с.26).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що за даним позовом відповідав належний відповідач, а суперечний цьому довід апелянта є необґрунтованим.

Стосовно твердження апелянта про відсутність вини ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» у втраті працездатності ОСОБА_6 та відповідно, відсутність обов'язку відшкодовувати 997 047,72 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 під час виконання своїх посадових обов'язків оператора касира АЗС №1 (що належить ТОВ «КАТРАЛ ЮГ») постраждав внаслідок того, що його збив автомобіль, який на великій швидкості в'їхав на цю АЗС, та над яким водій ОСОБА_4 втратив керування, тобто стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом №1 від 22 травня 2013 року (а.с.8-10). Цей випадок є страховим у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п.п.1, 9 ч.2 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків.

Згідно з ч.1 ст. 19 цього Закону, право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Частинами 1, 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», встановлено, що Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце:

1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку;

2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок;

3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом.

Таким чином, у зв'язку з тим, що страховий випадок із ОСОБА_6 пов'язаний з виробництвом і не має вищенаведених підстав для відмови у страхових виплатах, ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» зобов'язано виплачувати ОСОБА_6 страхові виплати, незважаючи на те, що причиною страхового випадку стало порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Апелянт стверджує, що позивач порушує вимоги ст. 1202 ЦК України в частині 3-х річного строку, за який можливо стягнення наперед відповідних коштів.

Колегія суддів вважає необґрунтованим цей довід апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 1205 ЦК України, у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з п.3 «Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №765, капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Отже, у даному випадку загальний розмір потреби капіталізації платежів розраховується на підставі такого показника як різниця між середньою тривалістю життя чоловіків та віком ОСОБА_6 на момент здійснення капіталізації, що і було зроблено позивачем (а.с.12, 13, 70-76).

Таким чином, посилання апелянта на порушення позивачем строку, передбаченого ст. 1202 ЦК України, є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч.2 ст. 1205 ЦК України.

Стосовно доводу апелянта про те, що припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» відбулося за рішенням загальних зборів, а не внаслідок банкрутства, у зв'язку з чим на товариство не поширюються положення «Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №765, колегія суддів зазначає наступне.

У Постанові від 26 червня 2012 року (у справі №21-156а12), яка прийнята з підстави, передбаченій п.1 ч.1 ст. 237 КАС України, Верховний Суд України дійшов висновку, що обов'язок страхувальника, який ліквідується, проводити капіталізацію страхових виплат не залежить від порядку та підстав проведення ліквідації юридичної особи (за рішенням її учасників чи в порядку, встановленому Законом України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст. 242-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що посилання апелянта на те, що припинення ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» відбулося за рішенням загальних зборів, а не внаслідок банкрутства, та тому товариство не повинно проводити капіталізацію страхових виплат, є необґрунтованим.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «КАТРАЛ ЮГ» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 серпня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: М.П. Коваль