Справа № 820/6486/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2015 р. № 820/6486/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: представників позивача - Омельницької Т.В., Тарасенко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОНДИТЕРСЬКА ГРУПА "ЛІСОВА КАЗКА"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОНДИТЕРСЬКА ГРУПА «ЛІСОВА КАЗКА», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ф. "В1" № від 12.06.2015 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо - кондитерська група «Лісова казка», визначене податкове зобов'язання з ПДВ (штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 122520,50 грн.

Позивач обґрунтовував свій позов тим, що податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, тому є неправомірним та прийнятим з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, який у спірних правовідносинах виступає суб'єктом владних повноважень, в судове засідання свого представника не направив, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно раніше наданих до суду письмових заперечень пояснив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-кондитерська група «Лісова казка» () з питань достовірності нарахування суми від'ємного значення ПДВ та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по податкових декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, за результатами якої складено акт від 26.05.2015 року №2321/20-30-15-01-10/33066477.

У вказаному акті перевірки містяться наступні висновки щодо правомірності декларування ТОВ «ВКГ «Лісова казка» бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 178790 грн. (р. 23.2) та 183526 грн. (р. 30), відображених у податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 року (вх. від 19.03.2015 року № ) встановлено наступні порушення:

- п. 2.4 Положення № 88, ч. 2 ст. 9 Закону № 996, п. 44.1 ст. 44 Кодексу та п. 198.1 ст. 198 Кодексу завищено суму податкового кредиту грудня 2014 року на 122063,13 грн.., лютого 2015 року на 55,963,3 грн., за взаємовідносинами з ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Сахарок» та «ТОВ «Мастер ПАК»;

- п. 198.1 ст.198, п. 198.3 ст.198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «ВКГ «Лісова казка» безпідставно віднесено до складу податкового грудня 2014 року на 49625 грн., лютого 2015 року 17416,67 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Ларус Трейд».

В результаті чого ТОВ «ВКГ «Лісова казка» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку р. 23.2 на загальну суму 73379,97 грн. та р. 30 на 171661,13 грн.

Слід зазначити, що позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору та подавав заперечення на акт від 26.05.2015 року №2321/20-30-15-01-10/33066477 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області 09.06.2015 року розглянуто заперечення платника податку та залишено без змін вищевказаний акт.

На підставі висновків акту перевірки від 26.05.2015 року №2321/20-30-15-01-10/33066477 Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 12.06.2015 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо - кондитерська група "Лісова казка" визначене податкове зобов'язання з ПДВ (штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 122520,50 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії і відображених в акті від 26.05.2015 року №2321/20-30-15-01-10/33066477 висновків на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд наголошує на такому.

Судом встановлено, що між ТОВ «ВКГ «Лісова казка» та ТОВ «Ларус Трейд» був укладений договір поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р., за умовами якого п.1.1. ТОВ «Ларус Трейд» передає на користь ТОВ «ВКГ «Лісова казка» товар в кількості, асортименті та по цінам, вказаним в видаткових накладних (т. 1 а.с. 209-210). Отже, сторони договору визначили порядок визначення кількості, асортименту та ціни товару, а також документ, який свідчить як про факт узгодження істотних умов правочину, так і про факт його виконання. Таким документом сторони визначили видаткову накладну. Термін дії договору поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р. сторонами визначений п.11.1 розділу 11 - до 31.12.2016 р.

На виконання умов договору поставки між сторонами складені наступні видаткові накладні: №ЛТ-0002157 від 02.12.2014 р. на суму 52500,0 грн., №ЛТ-0002177 від 05.12.2014 р. на суму 39250,0 грн., №ЛТ-0002193 від 08.12.2014 р. на суму 39000,0 грн., № ЛТ-0002208 від 10.12.2014 р. на суму 51250,0 грн., №ЛТ-0002233 від 16.12.2015 р. на суму 39500,0 грн., №ТЛ-0002246 від 18.12.2015 р. на суму 41000,0 грн., №ЛТ-0002260 від 22.12.2014 р. на суму 43000,0 грн., №ЛТ-0002278 від 24.12.2014 р. на суму 43500,0 грн. № ЛТ-0000141 від 02.02.2015 р. на суму 39500,0 грн., № ЛТ-0000144 від 03.02.2015 р. на суму 40000,0 грн., № ЛТ-0000158 від 06.02.2015 р. на суму 59000,0 грн., № ЛТ-0000183 від 11.02.2015 р. на суму 52500,0 грн., №ЛТ-0000196 від 13.02.2015 р. на суму 72500,0 грн., №ЛТ-0000212 від 16.02.2015 р. на суму 52500,0 грн., №ЛТ-0000228 від 18.02.2015 р. на суму 52000,0 грн. (т. 1 а.с. 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, 250, т. а.с. 1).

Відповідно до умов договору поставки (п. 3.2. розділу 3) №ЛТ-7 від 02.01.2014 р. між ТОВ «ВКГ «Лісова казка» та ТОВ «Ларус Трейд» доставка продукції на склад покупця може здійснюватися як за рахунок постачальника, так і за рахунок покупця. Листом вих. №16 від 13.01.2014 р. (т. 4 а.с. 96) ТОВ «Ларус Трейд» підтвердив, що транспортування товару здійснюється за рахунок виконавця та його транспортними засобами на склад замовника м. Харків, вул. Шевченко, 317.

Відповідно до п.3.3. розділу 3 Договору поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р. товар вважається поставленим з моменту підписання сторонами видаткової накладної, а датою поставки відповідно вважається дата, зазначена в видатковій накладній.

Судом під час розгляду справи встановлено, що фактичне відвантаження та транспортування продукції підтверджується товарно - транспортними накладними, оформленими перевізником ТОВ «Ларус Трейд»: №ЛТ-0212142 від 02.12.2014 р., №ЛТ-0512142 від 05.12.2014 р.,№ЛТ-0812147 від 08.12.2014 р., №ЛТ-1012146 від 10.12.2014 р., № ЛТ-1612146 від 16.12.2014 р., №ЛТ-18125141 від 18.12.2014 р., №ЛТ-2212147 від 22.12.2014 р., №ЛТ-2412144 від 24.12.2014 р., №ЛТ-0202153 від 02.02.2015р., №ЛТ-0302153 від 03.02.2015 р., №ЛТ-0602151 від 06.02.2015 р., №ЛТ-1102151 від 11.02.2015 р., №ЛТ-1302153 від 13.02.2015 р., №ЛТ-1602155 від 16.02.2015 р., №ЛТ-1802152 від 18.02.2015 р. (т. 1 а.с. 212-213, 215-216, 218-219, 221-222, 224-225, 227-228, 230-231, 233-234, 236-237, 239-240, 242-243, 245-246, 248-249, 251-252, т.2 а.с. 2-3).

Зазначене підтверджується і самим відповідачем. Так, згідно із твердженнями, викладеними на сторінці 16 акту перевірки, відповідач зазначає саме про фактичне відвантаження та транспортування продукції, а в подальшому цим же актом (стор. 18 акту перевірки) робиться протилежний висновок про безтоварність здійснених ТОВ «ВКГ «Лісова казка» операцій з придбання цукру у ТОВ «ЛарусТрейд».

У відповідності до вимог п.5.1. розділу 5 Договору поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р. позивачем з банківського рахунку №9822 у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ на банківській рахунок №5603 в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» ТОВ «ЛарусТрейд» (розділ 12 договору поставки) перераховані грошові кошти, що підтверджують долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень: №1175 від 16.12.2014 р. на суму 52500,0 грн., №1212 від 19.12.2014 р. на суму 39250,0 грн., №1227 від 22.12.2014 р. на суму 39000,0 грн., №1272 від 25.12.2014 р. на суму 51250,0 грн., №1317 від 30.12.2014 р. на суму 39500,0 грн., №1325 від 06.01.2015 р. на суму 43 500,0 грн., №1349 від 09.01.2015 р. на суму 41 000,0 грн., №1383 від 15.01.2015 р. на суму 43 000,0 грн., №1661 від 12.02.2015 р. на суму 79 500,0 грн., №1713 від 17.02.2015 р. на суму 111500,0 грн., №1761 від 23.02.2015 р. на суму 72500,0 грн., №1764 від 24.02.2015 р. на суму 52500,0 грн., №1770 від 24.02.2015 р. на суму 52000, 0 грн. (т.2 а.с. 20-29).

Перерахування грошових коштів здійснено на підставі рахунків - фактур, виданих ТОВ «ЛарусТрейд», а саме: №ЛТ-2199 від 02.12.2014 р., №ЛТ-2220 від 05.12.2014 р., №ЛТ-2236 від 08.12.2014 р., №ЛТ-2236 від 08.12.2014 р., №ЛТ-2251 від 10.12.2014 р., №ЛТ-2274 від 16.12.2014 р., №ЛТ-0002322 від 24.12.2014 р., №ЛТ-0002287 від 18.12.2014 р., №ЛТ-0002303 від 22.12.2014 р., №ЛТ-141 від 02.02.2015 р., №ЛТ-145 від 03.02.2015 р., №ЛТ-159 від 06.02.2015 р., №ЛТ-184 від 11.02.2015 р., №ЛТ-197 від 13.02.2015 р., №ЛТ-215 від 16.02.2015 р., №ЛТ-231 від 18.02.2015 р. (т. 3 а.с. 91, 93, 97, 104-106, 110, 120, 129, 131, 135, 139, 141, 143, 145, 150, 152, 154, 158, 164-165, 176, 177, 181, 183, 184, 186).

Також судом встановлено, що в підтвердження факту виконання договору поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р. ТОВ «ЛарусТрейд» на користь позивача видані наступні податкові накладні: №7 від 01.12.2014 р. на суму 52600,0 грн. в т.ч. ПДВ - 8750,0 грн., №26 від 05.12.2014 р. на суму 39250,0 грн. в т.ч. ПДВ - 6541,67 грн.; №44 від 08.12.2014 р. на суму 391000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 6500,0 грн., №59 від 10.12.2014 р. на суму 51250,0 грн. в т.ч. ПДВ - 8541,67 грн., №84 від 16.12.2014 р. на суму 39500,0 грн. в т.ч. ПДВ 6583,33 грн., №96 від 18.12.2014 р. на суму 41000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 6833,33 грн., №107 від 22.12.2014 р. на суму 43000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 7166,67 грн., №125 від 24.12.2014 р. на суму 43500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 7250,0 грн., №4 від 02.02.2015 р. на суму 39500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 6583,33 грн., №9 від 03.02.2015 р. на суму 40000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 6666,67 грн., №23 від 06.02.2015 р. на суму 59000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 9833,33 грн., №52 від 11.02.2015 р. на суму 52500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 8750,0 грн., №61 від 13.02.2015 р. на суму 72500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 12083,33 грн., №76 від 16.02.2015 р. на суму 52500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 8750,0 грн., №93 від 18.02.2015 р. на суму 52000,0 грн. в т.ч. ПДВ - 8666,67 грн., № 142 від 27.02.2015 р. на суму 34500,0 грн. в т.ч. ПДВ - 5750,0 грн. (т. 2 а.с. 4-19).

Зазначені податкові накладні оформлені у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. №957 (які видані в 2014 році) та до Наказу №1129 від 14.11.2014 р. (які видані в 2015 році).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №15311186 від 15.06.2015 р., копія якого залучені до матеріалів справи, податкові накладні, що видані ТОВ «ЛарусТрейд» в 2015 році зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних а саме: податкова накладна №4 від 02.02.2015 р. зареєстрована 11.02.2015 р., податкова накладна №9 від 03.02.2015 р. зареєстрована 15.02.2015 р., податкова накладна №23 від 06.02.2015 р. зареєстрована 17.02.2015 р., податкова накладна №52 від 11.02.2015 р. зареєстрована 22.02.2015 р., податкова накладна №61 від 13.02.2015 р. зареєстрована 24.02.2015 р., податкова накладна №76 від 16.02.2015 р. зареєстрована 25.02.2015 р., податкова накладна №93 від 18.02.2015 р. зареєстрована 01.03.2015 р., податкова накладна №142 від 27.02.2015 р. зареєстрована 08.03.2015 р. (т. 1 а.с. 133).

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ЛарусТрейд» відображені в структурі бухгалтерського обліку позивача, що не спростовує і сам відповідач (стор. 16 акту перевірки). Так, в бухгалтерському обліку позивача по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображена загальна сума отриманих від ТОВ «ЛарусТрейд» товарів (продукції) в лютому 2015 року - 368000,0 грн., в грудні 2014 року - 349000,0 грн., що відповідає загальній сумі виданих цим контрагентом видатковий накладних у зазначений період та п.1.2. Договору поставки №ЛТ-7 від 02.01.2014 р.

Отриманий від ТОВ «ЛарусТрейд» товар (цукор - пісок, крохмаль кукурудзяний) оприбуткований на складському обліку позивача та в подальшому використаний у власній виробничій діяльності, що підтверджують залучені до матеріалів справи копії прибуткових ордерів на товари, накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів, акти про списання товарів за зазначений період, виробничі акти, рецептури виготовлення готової продукції (т. 1 а.с. 134-149, т. 3 а.с. 187-201, 225-250, т. 4 а.с. 1-65). Подальша реалізація виготовленої продукції підтверджується зокрема копіями договору поставки №ЛС-058 від 16.10.2012 р. між ТОВ ВКГ «Лісова казка» та ТОВ «НІКА ЗАХІД», видатковою накладною №2138 від 05.12.2014 р., товарно - транспортною накладною №1834 від 05.12.2014 р., податковою накладною №30 від 05.12.2014 р., актом звірки розрахунків станом на 31.12.2014 р., договором поставки №ЛС-024 від 26.09.2013 р. між ТОВ ВКГ «Лісова казка» та ТОВ «ІЛЛА», видатковою накладною №2146 від 05.12.2014 р., товарно - транспортною накладною №1842 від 05.12.2014 р., податковою накладною №38 від 05.12.2014р., видаткова накладна №245 від 13.02.2015 р. товарно - транспортною накладною №229 від 13.02.2015 р., податковою накладною №66 від 13.02.22015р., квитанцією про реєстрацію податкової накладної №1., випискою банку за період 19.02.2015 р., актом звірки розрахунків станом на 28.02.2015 р., актом звірки розрахунків станом на 31.12.2014 р.; договором поставки №ЛС-034 від 06.12.2013 р. між ТОВ ВКГ «Лісова казка» та ПП «ТД СОЛОДКИЙ СВІТ», видатковою накладною №251 від 14.02.2015 р., товарно - транспортною накладною №235 від 14.02.2015 р., податковою накладною №72 від 14.02.2015 р., квитанцією про реєстрацію податкової накладної №1, актом звірки розрахуунків станом на 02.04.2015 р.; договомр поставки №ЛС-035 від 20.11.2014 р. між ТОВ ВКГ «Лісова казка» та ФОП ОСОБА_5, видатковою накладною №2188 від 12.12.2014 р., товарно - транспортною накладною №1880 від 12.12.2014 р., податковою накладною №76 від 12.12.2014р., актлм звірки розрахунків станом на 31.12.2014 р., а також копіями банківських виписок про отримання коштів від контрагентів за відвантажену продукцію (товари), а саме: випискою банку за період 09.12.2014 р., випискою банку за період 11.12.2014 р., випискою банку за період 17.12.2014 р., випискою банку за період 18.12.2014р., випискою банку за період 25.12.2014 р., випискою банку за період 02.02.2015 р., випискою банку за період 04.02.2015 р., випискою банку за період 09.02.2015 р., випискою банку за період 11.02.2015 р., випискою банку за період 19.02.2015 р., випискою банку за період 26.02.2015 р., випискою банку за період 27.02.2015 р. (т.4 а.с. 107-185).

Крім того, судом досліджені та долучені до матеріалів справи дані, що підтверджують відображення виданих ТОВ «ЛарусТрейд» на користь позивача податкових накладних в структурі податкових зобов'язань за грудень 2014 року та лютий 2015 року, а саме копіями додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітні грудень 2014 року та лютий 2015 року (т. 2 а.с. 63-73).

Зазначені обставини підтверджуються даними довідки від 02.07.2015 р. №197/20-33-22-03/37188281, складеної Західною об'єднанню державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за наслідками проведеної зустрічної звірки ТОВ «Ларус Трейд» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «ВКГ «Лісова Казка» (код за ) за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р., 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р. (т. 3 а.с. 10-18). Так, відповідно до змісту зазначеної довідки, податковою інспекцією при проведенні зустрічної звірки встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із ТОВ «ВКГ «Лісова Казка» (код за ), в тому числі і в частині придбання товарів ТОВ «Ларус Трейд» у виробників. Також звіркою встановлено, що суми податку на додану вартість за податковими накладними, виданими на користь позивача в грудні 2014 року включено до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображені у реєстрі виданих податкових накладних і у даних декларації з ПДВ за грудень 2014 року; податкові накладні за лютий 2015 року зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, а суми податку на додану вартість за лютий 2015 року відображені у декларації з ПДВ за лютий 2015 року. Також Західною ОДПІ підтверджено, що транспортування товару на адресу позивача здійснювалось за рахунок ТОВ «Ларус Трейд» водіями ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на автомобілях НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Судом досліджені копії договорів оренди транспортних засобів, а саме RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_6, КАМАЗ53212, реєстраційний номер НОМЕР_7, КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_8, та копії наказів про прийняття на роботу водіїв ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 74-82). Зазначені документи підтверджують наявність у контрагента позивача ТОВ «ЛарусТрейд» основних засобів та трудових ресурсів, що, на думку суду, спростовує висновок відповідача про безтоварність взаємовідносин позивача та ТОВ «ЛарусТрейд».

Також відповідно до висновків акту перевірки (стор. 22-23) відповідачем встановлено порушення позивачем п.44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, п.2.4. Положення №88 про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме, за висновками відповідача позивачем завищено суму податкового кредиту грудня 2014 року на суму 48150,54 грн., лютого 2015 року на суму 29988,58 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Мастер ПАК».

Так, відповідач із посиланням на порушення позивачем вимог Наказу Міністерства інфраструктури України від 05.12.2013 р. №983 «Про затвердження змін до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. №2344-111, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, що затверджені Наказом міністерства транспорту України 20.02.1998 р. №128/2568, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні від 14.10.1997 р. №363, зазначив, що в товарно - транспортних накладних, на підставі яких ТОВ «Мастер ПАК» здійснював перевезення вантажу на адресу ТОВ «ВКГ «Лісова казка», не вказані такі реквізити як автомобільний перевізник, які передбачені формою ТТН. Крім того, до перевірки не надано, а перевіркою не встановлено ТТН, що підтверджують факт перевезення ТМЦ за видатковими накладними №424 від 17.02.2015 р., №3488 від 17.12.2014 р., №3687 від 26.12.2014 р., №3706 від 30.12.2014 р., а автомобіль НОМЕР_9, яким здійснювалось перевезення згідно ТТН №3300 від 02.12.2014 р., №3299 від 02.12.2014 р., №3477 від 16.12.2014 р., №3483 від 17.12.2014 р., №3572 від 23.12.2014 р., №3684 від 29.12.2014 р., №294 від 03.02.2014 р., №641 від 27.02.2014 р., згідно бази «АІС «Автомобіль МВС» не зареєстрований, тобто в ТТН вказаний неіснуючий т/засіб.

Отже, за аналізом вище зазначених ознак відповідач дійшов висновку про неможливість встановлення перевізника товару, а отже факт руху товару та реальності здійснення операцій з перевезення продукції.

Перевіривши фактичне та нормативне обґрунтування зазначених висновків відповідача, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем ТОВ «Мастер ПАК» укладений договір про виготовлення та постачання продукції №04/1/2014 від 03.01.2014 р., а саме плівки поліпропіленової та пакетів поліпрофіленових з флексграфічним друком. За домовленістю сторін загальна сума складається з суми всіх видаткових накладних. (т. 2 а.с. 83-86). Термін дії зазначеного договору відповідно до додаткової угоди №1 від 31.12.2014 р. становить до 31.12.2015 р.

Відповідно до розділу 5 Договору №04/1/2014 від 03.01.2014 р. передача продукції відбувається на складі виконавця або за домовленістю сторін; транспортування продукції на склад замовника здійснюється за рахунок замовника. Листом від 03.01.2014 р. вих. №04/1/2014 ТОВ «Мастер ПАК» підтвердив про транспортування товару на склад замовника здійснюється за рахунок виконавця (т. 4 а.с. 97).

На виконання умов укладеного договору в грудні 2014 року ТОВ ВКГ «Лісова казка» отримано від ТОВ «Мастер ПАК» товару на суму 342543,57 грн., з яких оплачено в сумі 342543,57 грн. (заборгованість відсутня); в лютому 2015 року отримано на суму 327665,88 грн., з яких оплачено в сумі 310591,37 грн. (заборгованість становить 17074,51 грн.), що підтверджується змістом акту перевірки відповідача (аркуш 22 акту перевірки).

Передача товару у відповідності до умов договору між позивачем та ТОВ «МАСТЕР ПАК» оформлена наступними видатковими накладними: №3300 від 02.12.2014 р. на суму 43011,41 грн. в т.ч. ПДВ 7168,57 грн.; №3229 від 02.12.2014 р. на суму 26968,84 грн. в т.ч. ПДВ 4494,81 грн.; №3477 від 16.12.2014 р. на суму 12870,00 грн. в т.ч. ПДВ 2145,00 грн.; №3483 від 17.12.2014 р. на суму 58554,85 грн. в т.ч. ПДВ 9759,14 грн.; №3488 від 17.12.2014 р. на суму 10 933,13 грн. в т.ч. ПДВ 1 822,19 грн., №3572 від 23.12.2014 р. на суму 40585,02 грн. в т.ч. ПДВ 6764,17 грн.; №3687 від 26.12.2014р. на суму 41 514,18 грн. в т.ч. ПДВ 6 919,03 грн.; №3684 від 29.12.2014 р. на суму 55674,18 грн. в т.ч. ПДВ 9279,03 грн.; №3706 від 30.12.2014р. на суму 52 431,96 грн. в т.ч. ПДВ 8738,66 грн., №398 від 12.02.2015 р. на суму 23949,90 грн. в т.ч. ПДВ 5991,65 грн.; №294 від 03.02.2015 р. на суму 76366,80 грн. в т.ч. ПДВ 12727,80 грн.; №399 від 12.02.201р. на суму 22697,81 грн. в т.ч. ПДВ 3782,97 грн.; №392 від 12.02.2015 р. на суму 37733,50 грн. в т.ч. ПДВ 6288,92 грн.; №393 від 12.02.2015 р. на суму 3162,43 грн. в т.ч. ПДВ 527,07 грн.; №395 від 12.02.2015 р. на суму 28574,74 грн. в т.ч. ПДВ 4762,46 грн.; № 424 від 17.02.2015 р. на суму 44 367,07 грн. в т.ч. ПДВ 7 394,51 грн.; №641 від 27.02.2015 р. на суму 43255,80 грн. в т.ч. ПДВ 7209,30 грн. (т. 2 а.с. 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, т.3 а.с. 65, 67, 69, 72).

Зауважень щодо форми, змісту оформлення зазначених видаткових накладних відповідачем під час перевірки позивача не виявлено. Під час розгляду справи судом встановлено, що зазначені первинні документи не мають будь - яких недоліків, що спричиняють втрату ними статусу первинного документу.

Відповідно до п.2.2. Договору поставки №04/1/2014 від 03.01.2014 р. оплата за окрему партію продукції проводиться наступним чином: попередня оплата у розмірі 50% від вартості партії продукції під час замовлення, 50% протягом 15 днів з моменту передачі продукції. Оплата проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця.

Суд, дослідивши виконання позивачем та ТОВ «Мастер ПАК» умов договору поставки в цій частині, встановив, що позивачем з банківського рахунку №9822 у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ на банківській рахунок №2120 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві ТОВ «Мастер ПАК» відповідно до розділу 11 Договору поставки №04/1/2014 від 03.01.2014 р. перераховані грошові кошти згідно платіжних доручень: №1098 від 08.12.2014 р. на суму 92017,41 грн., №1162 від 15.12.2014 р. на суму 32254,02 грн., №1202 від 18.12.2014 р. на суму 91296,78 грн., №1262 від 24.12.2014 р. на суму 53502,0 грн., №1288 від 26.12.2014 р. на суму 17833,02 грн., №1655 від 11.02.2015 р. на суму 67651,20 грн., №1677 від 13.02.2015 р. на суму 40895,93 грн., №1706 від 17.02.2015 р. на суму 71384,32 грн. (т. 2 а.с. 126-130).

Зазначені платіжні документи прийняті обслуговуючим банком та виконані, про до свідчать відповідні відмітки на платіжних дорученнях та виписки установи банку за відповідний період (т. 3 а.с. 98-99, 115, 121-123, 132, 136, 159, 166, 171). Доказів повернення цих коштів на адресу ТОВ «Мастер ПАК» відповідачем не надано.

Перерахування грошових коштів позивачем здійснено на підставі виданих ТОВ «Мастер ПАК» рахунків - фактур: №2844 від 10.11.2014 р., №3123 від 04.12.2014 р., №3121 від 04.12.2014 р., №2888 від 13.11.2014 р., №3210 від 12.12.2014 р., №2951 від 19.11.2014 р., №2736 від 30.10.2014 р., №3286 від 17.12.2014 р., №2951 від 19.11.2014 р., №2736 від 30.10.2014 р., №3286 від 17.12.2014 р., №3327 від 19.12.2014 р., №2886 від 13.11.2014 р., №2886 від 13.11.2014 р., №361 від 06.02.2015 р., №362 від 06.02.2015 р., №363 від 06.02.2015 р., №399 від 11.02.2015 р. №400 від 11.02.2015 р., №94 від 16.01.2015 р., №97 від 16.01.2015 р., №181 від 22.01.2015 р., №402 від 12.02.2015 р. (т.3 а.с. 100-103, 116, 125-127, 133, 137, 160-162, 167-168, 172-172).

В підтвердження факту виконання договору поставки №04/1/2014 від 03.01.2014 р. ТОВ «МАСТЕР ПАК» на користь позивача видані наступні податкові накладні: №20 від 08.12.2014 р. на суму 92017,41 грн. в т.ч. ПДВ - 15336,24 грн., №283 від 18.12.2014 р. на суму 91296,78 грн. в т.ч. ПДВ - 15216,13 грн., №191 від 15.12.2014 р. на суму 34254,02 грн. в т.ч. ПДВ - 5709,0 грн., №381 від 24.12.2014 р. на суму 53502,0 грн. в т.ч. ПДВ 8917,0 грн., №431 від 26.12.2014 р. на суму 17833,02 грн. в т.ч. ПДВ - 2972,17 грн., №145 від 11.02.2015 р. на суму 67651,20 грн. в т.ч. ПДВ - 11275,20 грн., Розрахунок коригування №180 від 12.02.2015 р.; №185 від 13.02.2015 р. на суму 40895,93 грн. в т.ч. ПДВ - 6815,99 грн., №201 від 17.02.2015 р. на суму 35434,42 грн. в т.ч. ПДВ - 5905,72 грн., №202 від 17.02.2015р. на суму 35949,90 грн. в т.ч. ПДВ - 5991,65 грн. (т. 2 а.с. 113-125).

Зазначені податкові накладні оформлені у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. №957 (які видані в 2014 році) та до Наказу №1129 від 14.11.2014 р. (які видані в 2015 році). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №15311186 від 15.06.2015 р. (т. 1 а.с. 133) податкові накладні, що видані ТОВ «МАСТЕР ПАК» в 2015 році зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних а саме: податкова накладна №145 від 11.02.2015 р. зареєстрована 24.02.2015 р., податкова накладна №138 від 19.01.2015 р. зареєстрована 29.01.2015 р., розрахунок коригування №180 від 12.02.2015 р. зареєстрований 04.03.2015 р., податкова накладна №185 від 13.02.2015 р. зареєстрована 26.02.2015 р., податкова накладна №201 від 17.02.2015 р. зареєстрована 27.02.2015 р., податкова накладна №202 від 17.02.2015 р. зареєстрована 27.02.2015 р.

За інформацією ТОВ «Мастер ПАК» видані на користь позивача податкові накладні відображені в с структурі податкових зобов'язань ТОВ «Мастер ПАК» в грудні 2014 року, січні та лютому 2015 року, що підтверджують копії додатку №5 до Податкової декларації з податку на додану вартість за звітні грудень 2014 року, січень та лютий 2015 року (т. 2 а.с. 131-134).

Крім того, до матеріалів справи надані товарно - транспортні накладні видані ТОВ «Мастер ПАК»: №Р3299 від 02.12.22014 р., №Р3300 від 02.12.2014 р., №Р3477 від 16.12.2014 р., №Р3483 від 17.12.2014 р., №3488 від 17.12.2014 р., №Р3572 від 23.12.2014 р., №Р3687 від 26.12.2014 р., №Р3684 від 29.12.2014 р., №3706 від 30.12.2014 р., №Р294 від 03.02.2015 р., №Р398 від 12.02.2015 р., №Р399 від 12.02.2015 р., №Р392 від 12.02.2015 р., №Р393 від 12.02.2015 р., №Р395 від 12.02.2015 р., №Р434 від 17.02.2015 р., №Р424 від 17.02.2015 р., №Р641 від 27.02.2015 р. (т. 2 а.с. 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, т.3 а.с. 66, 68, 70-71, 73).

Також суд зазначає, що Податковий кодекс України не встановлює обов'язку платника податків здійснювати перевірку відповідності транспортного засобу документам, що супроводжують його рух, а також правильності заповнення їх реквізитів.

Судом також перевірені та залучені до матеріалів копія договору оренди №01/08/2005 від 01.08.2005 р. про оренду автомобілю Iveko Daily номерний знак НОМЕР_13 та копії наказів про прийняття на роботу водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т. 3 а.с. 139-147). Зазначені документи підтверджують наявність у контрагента позивача ТОВ «Мастер ПАК» основних засобів та трудових ресурсів, що спростовує висновок відповідача про безтоварність взаємовідносин позивача та ТОВ «Мастер ПАК».

Також під час розгляду справи встановлено і це не заперечував відповідач (стор. 22 Акту перевірки), що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Мастер ПАК» відображені в структурі бухгалтерського обліку позивача по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображена загальна сума отриманих від ТОВ «Мастер ПАК» товарів (продукції) в лютому 2015 року - 327665,88 грн., в грудні 2014 року - 342543,57 грн.

Отриманий від ТОВ «Мастер ПАК» товар оприбуткований на складському обліку позивача та в подальшому використаний у власній виробничій діяльності, що підтверджують залучені до матеріалів справи копії прибуткових ордерів на товари, накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів, акти про списання товарів за зазначений період (т. 3 а.с. 208-224, 225-25-, т. 4 а.с. 1-65).

Також відповідно до висновків акту перевірки (стор. 19-22) відповідачем встановлено порушення п.44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, п.2.4. Положення №88 про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме ТОВ ВКГ «Лісова казка» завищено суму податкового кредиту грудня 2014 року на суму 71536,63 грн. та лютого 2015 року на суму 25011,49 грн. по взаємовідносинам із ФОП ОСОБА_3 (РНОК НОМЕР_14).

Так, із посиланням на порушення позивачем вимог Наказу Міністерства інфраструктури України від 05.12.2013 р. №983 «Про затвердження змін до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. №2344-111, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в України, що затверджені Наказом міністерства транспорту України 20.02.1998 р. №128/2568, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні від 14.10.1997 р. №363, відповідач зазначив, що згідно технічних характеристик автомобілю, яким ФОП ОСОБА_3 здійснювала перевезення товару на користь ТОВ ВКГ «Лісова казка», а саме, автомобілю НОМЕР_10, його максимальна вантажопідйомність складає 1-1,2 тонни, в той час як маса товару згідно видаткових накладних №486 від 04.12.2014 р., №500 від 10.12.2014 р., №543 від 24.12.2014 р., №75 від 06.02.2015 р., що оформлені між ТОВ ВКГ «Лісова казка» та ФОП ОСОБА_3, значно перевищує зазначену вантажопідйомність. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про неможливість транспортування продукції згідно номенклатури ТТН одноразово, так як кількість товарів, що перевозились за одне перевезення, перевищує вантажопідйомність автомобілю. Отже, за аналізом вище зазначених ознак відповідач дійшов висновку про неможливість встановлення перевізника товару, а отже факт руху товару та реальності здійснення операцій з перевезення продукції.

Перевіривши зазначені доводи відповідача на відповідність фактичним даним та положенням діючого законодавства, суд зазначає наступне.

Між позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 сторонами був укладений договір поставки товару №2706/1 від 27.06.2014 р., за умовами якого постачальник повинен здійснити відвантаження продукції (фанера, ДВП, ДСП, ОSB-3 плита, стретч-плівка, скотч, матеріал плівковий об'ємний, плівка п/е, поліетилен) протягом 10 робочих днів з моменту надходження 100% передплати на рахунок постачальника (т. 2 а.с. 148-149). За умовами договору поставки відвантаження продукції здійснюється на складі постачальника на умовах FCA (м. Харків, вул. Данилевського, 19) згідно правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010. Згідно листа ФОП ОСОБА_3 сторонами погоджено, що транспортування продукції на склад замовника в АДРЕСА_1, здійснюється транспортними засобами та за рахунок виконавця (т. 3 а.с. 98).

Відповідно до змісту договору поставки №2706/1 від 27.06.2014 р. кількість товару визначається сторонами у видаткових накладних (п. 1.3. розділу 1 Договору поставки).

На виконання зазначеного договору поставки ФОП ОСОБА_3 передала на користь ТОВ ВКГ «Лісова казка» товар в грудні 2014 року на загальну суму 429219, 79 грн., в лютому 2015 року на загальну суму 150068,92 грн., що підтверджують оформлені наступні видаткові накладні: №РН-0000486 від 04.12.2014 р. на суму 50001,43 грн. в т.ч. ПДВ - 8333,57 грн., №РН-0000500 від 10.12.2014 р. на суму 179213,76 грн. в т.ч. ПДВ - 29868,96 грн., №РН-0000529/1 від 19.12.2014 р. на суму 100001,40 грн. в т.ч. ПДВ - 16666,90 грн., №РН-0000543 від 24.12.2014 р. на суму 100003,20 грн. в т.ч. ПДВ - 16667,2 грн., №РН-0000075 від 06.02.2015 р. на суму 150068,92 грн. в т.ч. ПДВ - 25011,49 грн., №РН-0000094 від 16.02.2015 р. на суму 108695,70 грн. в т.ч. ПДВ - 18115,95 грн. (т. 2 а.с. 150, 152, 154, 156, 158, 160).

Відповідно до п. 2.2. розділу 2 Договору поставки №2706/1 від 27.06.2014 р. оплата товарів покупцем здійснюється шляхом передплати всієї вартості товарів не пізніше 3 днів з моменту отримання рахунку шляхом перерахування грошей на поточний рахунок постачальника, визначений розділом 7 Договору поставки.

Перевіряючи виконання позивачем та його контрагентом ФОП ОСОБА_3 цієї умови укладеного договору поставки, судом встановлено, що позивачем з банківського рахунку №9822 у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ на банківській рахунок НОМЕР_15 в філії АТ «УКРЕКСІМБАНК» у м. Харкові Києві ФОП ОСОБА_3 перераховані грошові кошти згідно платіжних доручень: №1052 від 04.12.2014 р. на суму 50001,43 грн., №1102 від 08.12.2014 р. на суму 179213,76 грн., №1156 від 12.12.2014 р. на суму 100001,40 грн., №1172 від 15.12.2014 р. на суму 100003,20 грн., №1596 від 05.02.2015 р. на суму 150068,92 грн., №1685 від 16.02.2015 р. на суму 108695,70 грн. (т. 2 а.с. 170-172). Виконання банківською установою платіжних доручень підтверджується відмітками безпосередньо на платіжних дорученнях, а також банківськими виписками за відповідний період (т. 3 а.с. 92, 98-99, 111-113, 115, 155, 169).

Перерахування грошових коштів здійснювалось згідно виданих ФОП ОСОБА_3 рахунків на оплату: №СФ-0000493 від 03.12.2014 р., №СФ-0000514 від 08.12.2014 р., №СФ-0000531 від 12.12.2014 р., №СФ-0000537 від 15.12.2014 р., №СФ-0000080 від 05.02.2015 р., №СФ-100 від 13.12.2015 р. (т. 3 а.с. 94, 107, 114, 117, 156, 170).

Також в підтвердження факту виконання договору поставки №27/06/1 від 27.06.2014 р. ФОП ОСОБА_3 на користь позивача видані наступні податкові накладні: №17 від 04.12.2014 р. на суму 50001,43 грн. в т.ч. ПДВ - 8333,57 грн., №31 від 08.12.2014 р. на суму 179213,76 грн. в т.ч. ПДВ - 29868,96 грн., №48 від 12.12.2014 р. на суму 100001,40 грн. в т.ч. ПДВ - 1666,90 грн., №56 від 15.12.2014 р. на суму 100003,20 грн. в т.ч. ПДВ - 16667,20 грн., №10 від 05.02.2015 р. на суму 150068,92 грн. в т.ч. ПДВ - 25011,49 гр., №30 від 16.06.2015 р. на суму 108695,70 грн. в т.ч. ПДВ - 18115,95 грн. (т. 2 а.с. 162-169).

Перевіривши зазначені податкові накладні, суд зазначає, що вони оформлені у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 р. №957 (які видані в 2014 році) та до Наказу №1129 від 14.11.2014 р. (які видані в 2015 році) та відповідно до Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №15311186 від 15.06.2015 р. зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних а саме: податкова накладна №10 від 05.02.2015 р. зареєстрована 17.02.2015 р., податкова накладна №30 від 16.02.2015 р. зареєстрована 19.02.2015 р. (т. 1 а.с. 133).

Судом встановлено та це не заперечувалось відповідачем (стор. 22 акту перевірки)., взаємовідносини між позивачем та ФОП ОСОБА_3 відображені в структурі бухгалтерського обліку позивача по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», а саме відображена загальна сума отриманих від ФОП ОСОБА_3 товарів (продукції) в лютому 2015 року - 150068,92 грн., в грудні 2014 року - 429219,79 грн. Заборгованість з оплати вартості отриманих товарів у позивача перед ФОП ОСОБА_3 відсутня.

Також на підтвердження правомірності формування податкового кредиту із взаємовідносинами із ФОП ОСОБА_3 позивачем надані копії додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 за звітні грудень 2014 року, лютий 2015 року, які підтверджують, що видані на користь позивача податкові накладні відображені в структурі податкових зобов'язань ФОП ОСОБА_3 в грудні 2014 року, лютому 2015 року (т. 2 а.с. 173-176).

Згідно із довідкою №32/20-11-17-02-05/32/НОМЕР_11 від 11.06.2015 р., що складена Дергачівською об'єднанню державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області, про результати зустрічної звірки ФОП ОСОБА_3 з ТОВ «ВКГ «Лісова казка» з питань документального підтвердження господарських відносин та повноти відображення в обліку за грудень 2014 року та лютий 2015 року (т. 2 а.с. 177-182), документально підтверджено реальність здійснення господарських відносин ФОП ОСОБА_3 із ТОВ «ВКГ «Лісова казка», їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Відповідно до обставин, встановлених Дергачівською об'єднанню державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області під час проведення зустрічної звірки, встановлено, що транспортування товару ФОП ОСОБА_3 на адресу ТОВ «ВКГ «Лісова казка» здійснювала власним транспортом на підставі наступних товарно - транспортних накладних, копії яких долучено до матеріалів справи (т. 2 а.с. 151, 153, 255, 157, 159, 161): №486 від 04.12.2014 р., №500 від 10.12.2014 р., №529/1 від 19.12.2014 р., №543 віл 24.12.2014 р., №75 від 06.02.2015 р., №94 від 16.02.2015 р.

Наданими позивачем документами встановлено, що автомобіль OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_12, зазначений у товарно - транспортних накладних, належить ОСОБА_3 на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_16, що видане 24.06.2014 р. Центр ДАІ 6301. ОСОБА_3 має посвідчення водія НОМЕР_17, яке видане 08.11.2012 р. ВРЕВ №2 ГУМВСУ м. Харкова (т. 2 а.с. 184). За письмовим появленням ФОП ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 183) скільки то на кожну видаткову накладну оформлювалась одна товарно - транспортна накладна, а перевезення здійснювалось декількома рейсами.

Даючи правовий аналіз цим обставинам та висновкам відповідача щодо виявлених порушень по взаємовідносинам між позивачем та ФОП ОСОБА_3, суд зазначає, що до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІУ, Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, натомість згідно із Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Мінтрансу 14.10.199 7р. №363 товарно - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Суд також зазначає, що жодною нормою Податкового кодексу України не передбачено право контролюючого органу здійснювати перевірку технічних характеристик конструкції транспортного засобу, зокрема його вантажопідйомності, та обов'язку платника податків здійснювати перевірку таких технічних характеристик конструкції транспортного засобу, належного контрагенту.

З урахуванням вище зазначених перевірених фактичних даних, суд вважає, що висновок відповідача про відсутність реальності взаємовідносин між позивачем та ФОП ОСОБА_3 на підставі виявлених у ТТН недоліків, є неправомірним.

Щодо подальшого використання отриманих від ФОП ОСОБА_3 товарів у господарській діяльності позивача, судом встановлено, що отриманий від ФОП ОСОБА_3 товар оприбуткований на складському обліку позивача та використаний у власній виробничій діяльності, що підтверджують залучені до матеріалів справи копії прибуткових ордерів на товари, накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів, акти про списання товарів за зазначений період (т. 3 а.с. 202-207, 225-250, т.4 а.с. 1-65).

Перевіривши законність та обґрунтованість висновків відповідача в частині взаємовідносин між позивачем та ТОВ «САХАРОК», судом встановлено, що відповідно до висновків акту перевірки (стор. 23-24) відповідачем встановлено порушення п.44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, п.2.4. Положення №88 про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме, завищено суму податкового кредиту грудня 2014 року на суму 2348,96 грн., лютого 2015 року на суму 963,23 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Сахарок».

Так, здійснивши перевірку товарно - транспортних накладних, якими супроводжувалось відвантаження продукції ТОВ «Сахарок», відповідач прийшов до висновку, що автомобіль, який визначений в ТТН №514 від 08.12.2014 р., №518 від 11.12.2014 р., а саме Opel АХ 0911 ЕА належить іншій особі - ОСОБА_12, а ні ТОВ «Сахарок», також ТТН складені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме в ТТН не вказані номер посвідчення водія та автомобільний перевізник, що передбачено формою ТТН відповідно до п.11.1 Наказу №983. За висновками відповідача вище зазначені недоліки унеможливлюють встановлення перевізника товару, а отже факт руху товару та реальність здійснення операцій з перевезення продукції.

Між позивачем та ТОВ «Сахарок» укладений Договір №ПР-18/03/14 від 18.03.2014 р., за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця кондитерські вироби в кількості, асортименті, за ціною, відповідно до накладних, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість (т. 2 а.с. 185-188). Строк дії договору відповідно до Додаткової угоди №1 від 31.12.2014 р. визначений до 31 грудня 2015 року. У відповідності до розділу 4 Договору №ПР-18/03/14 від 18.03.2014 р. сторони визначили, що продавець поставляє товар на склад покупця за адресою м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 151 В, товар переходить у власність покупця з моменту отримання його за товарною накладною.

На виконання зазначеного договору поставки ТОВ «Сахарок» передало на користь ТОВ ВКГ «Лісова казка» товар в грудні 2014 року на загальну суму 14093,76 грн., в лютому 2015 року на загальну суму 5779,37 грн., про що між сторонами у належний спосіб оформлені наступні видаткові накладні: №СА-0000514 від 08.12.2014 р. на суму 5451,36 грн. в т.ч. ПДВ - 908,56 грн., №СА-0000518 від 11.12.2014 р. на суму 8642,40 грн. в т.ч. ПДВ - 1440,40 грн., №СА-0000052 від 16.02.2015 р. на суму 5779,37 грн. в т.ч. ПДВ - 963,23 грн. (т. 2 а.с. 189, 191, 193).

Відповідно до розділу 2 договору №ПР-18/03/14 від 18.03.2014 р. сторони визначили, що розрахунок за поставлений товар проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, визначений розділом 10, в розмірі 100% от вартості товару протягом 21 календарного дня з моменту поставки.

Перевіряючи виконання позивачем та ТОВ «САХАРОК» вище зазначених умов оплати, судом встановлено, що позивачем з банківського рахунку №9822 у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» м. Київ на банківській рахунок №1211 в ПАТ «БАНК ГРАНТ» ТОВ «Сахарок» перераховані грошові кошти згідно платіжних доручень: №1060 від 15.12.2014 р. на суму 5451,36 грн., №1195 від 18.12.2014 р. на суму 8642,40 грн., №1758 від 23.02.2015 р. на суму 5779,37 грн. (т. 2 а.с. 198-199). Виконання банківською установою платіжних доручень підтверджується відмітками на самих платіжних дорученнях, а також банківськими виписками за відповідний період, копії яких долучені до матеріалів справи (т. 3 а.с. 115, 121-123, 178-179).

Зазначені оплаті здійснені позивачем згідно із рахунками ТОВ «САХАРОК» СА-0000280 від 11.12.2014 р., СА-0000030 від 16.02.2015 р. (т. 3 а.с. 124, 180).

В підтвердження факту виконання договору №ПР-18/03/14 від 18.03.2014 р. ТОВ «Сахарок» на користь позивача видані наступні податкові накладні: №14 від 08.12.2014 р. на суму 5451,36 грн. в т.ч. ПДВ - 908,56 грн., №19 від 11.12.2014 р. на суму 8642,40 грн. в т.ч. ПДВ - 1440,40 грн., №16 від 16.02.2015 р. на суму 5779,37 грн. в т.ч. ПДВ - 963,23 грн. (т. 2 а.с. 195-197).

Перевіривши зазначені податкові накладні, судом встановлено, що вони зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних а саме: податкова накладна №16 від 16.02.2015 р. зареєстрована 20.02.2015 р. (т. 1 а.с. 133).

За інформацією, що надана ТОВ «Сахарок» позивачу, видані на користь ТОВ «ВКГ «Лісова казка» податкові накладні відображені в с структурі податкових зобов'язань ТОВ «Сахарок» в грудні 2014 року, лютому 2015 року, що підтверджують копії додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за звітні грудень 2014 року, лютий 2015 року (т. 2 а.с. 200-205).

Щодо висновку відповідача про відсутність належного документального підтвердження фактичного перевезення товару, то судом встановлено, що перевезення товару між позивачем та ТОВ «Сахарок» здійснено згідно п.4.1. розділу 4 Договору №ПР-18/03/14 від 18.03.2014 р. та оформлено наступними товорно - транспортними накладними: №СА-0000514 від 08.12.2014 р., №СА-0000518 від 11.12.2014 р., №СА-0000052 від 16.02.2015 р. (т. 2 а.с. 190, 192, 194).

Також судом встановлено, що в подальшому отримана від ТОВ «Сахарок» продукція (десерти «Вечірній спів» з вишневим смаком, «Вечірній спів» з апельсиновим смаком) реалізована на користь інших контрагентів: ТОВ «ТК Ромашка Трейд» відповідно до договору поставки №ЛС-006 від 29.01.2015 р., ТОВ «ІЛЛА» відповідно до договору поставки №ЛС-024 від 26.09.2013 р., ТОВ «НІКА ЗАХІД» відповідно до договору поставки №ЛС-003 від 15.01.2015 р.

Зазначене підтверджується наступними письмовими доказами: договором поставки №ЛС-006 від 29.01.2015 р., видатковою накладною №291 від 20.02.2015 р., товарно - транспортною накладною №273 від 20.02.2015 р., Договором поставки №ЛС-024 від 26.09.2013 р., видатковою накладною №2146 від 05.12.2014 р., товарно - транспортною накладною №1842 від 05.12.2014 р.,- договором поставки №ЛС-003 від 15.01.2015 р., видатковою накладною №57 від 16.01.2015 р., - товарно - транспортною накладною №50 від 16.01.2015 р. (т.2 а.с. 209-241).

Відповідно до копії висновку Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області №05.03.02-04/56309 від 08.09.2014 р. десерти «Вечірній спів» з вишневим смаком, «Вечірній спів» з апельсиновим смаком, «Марципан Пан», «Марципан Пан» шоколадне суфле, виробництва ТОВ «Сахарок» відповідають вимогам діючого санітарного законодавства та ТУ У 10.7-1:2014 «Десерти на основі здобного печива. Технічні умови» (т.2 а.с. 206-208).

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Перевірені відповідачем під час документальної позапланової виїзної перевірки первинні документи, що підтверджують взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ЛарусТрейд», ТОВ «Мастер ПАК», ФОП ОСОБА_3, ТОВ «Сахарок» оформлені у строгій відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до ст.198.6. Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до ст.201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість чи на прибуток має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлену в судовому засіданні наявність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог позивача щодо визнання протиправним податкового повідомлення - рішення № від 12.06.2015 р., суд зазначає наступне.

Вимоги про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є однорідними позовними вимогами та передбачають один і той самий спосіб захисту прав позивача. Суд звертає увагу на те, що поняття скасування рішення передбачає, тим самим, визнання його протиправним. Отже щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення слід відмовити, оскільки дана позовна вимога є похідною.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Також слід звернути увагу на те, що викладена вище позиція суду відображена в рішеннях Вищого адміністративного суду України по справам №К/800/5902/14, №К/800/19206/14, №К/800/10869/13.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОНДИТЕРСЬКА ГРУПА "ЛІСОВА КАЗКА" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення форма "В1" № від 12.06.2015 року в повному обсязі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-КОНДИТЕРСЬКА ГРУПА "ЛІСОВА КАЗКА" () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко