Справа № 2а-460/08
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 29154/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шавеля Р. М., Ліщинського А. М.,

при секретарі судового засідання Зубач Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Монастириського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про стягнення грошових коштів і перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2008 року, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Монастириського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про стягнення солідарно з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області і Монастириського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області 20 143 грн. 12 коп., що складається з: суми матеріальної допомоги передбаченої Указом Президента України № 926/96 від 04 жовтня 1996 року за 2005-2007 роки 5190 грн. 51 коп.; оплату за роботу в нічний час з розрахунку 35 % до посадового окладу за кожну годину нічної роботи (з 22-ї до 6-ї) за останні 3-роки перед звільненням на пенсію з 25 грудня 2004 року по 25 грудня 2007 року 818 грн. 89 коп.; суми оплати за вихідні дні за 2005-2007 роки 4159 грн. 24 коп.; суми оплати за відпрацьовані години понад норму за 2005-2007 роки 3288 грн. 23 коп.; різницю між отриманою вихідною допомогою та сумою, яка підлягає виплаті і складає 6686 грн. 25 коп.; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Монастириського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області 3699 грн. 63 коп. різниці між отриманою пенсією з часу призначення та сумою, в якій пенсія підлягала до призначення; зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок призначеної пенсії виходячи із загального розміру пенсії станом на 26 грудня 2007 року 1728 грн. 43 коп. та різниці між отриманою пенсією з часу призначення та сумою, в якій пенсія підлягала до призначення 3699 грн. 63 коп. (з урахуванням змін та уточнень).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що вищевказані обовязкові виплати і доплати при звільненні з органів внутрішніх справ безпідставно не нараховано, не виплачено і не включено у розрахунок вихідної допомоги та нарахування пенсії.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2009 року в позові відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивач просить стягнути недоплачені суми грошового забезпечення та пенсії солідарно зі всіх відповідачів. Виникнення солідарних зобовязань встановлено ст. 541 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання. Оскільки будь-яких доказів неподільності предмету спору чи виникнення між сторонами зобовязальних правовідносин не здобуто, то в задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 41 КАС та ст. 160 КАС України.

Представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 05 серпня 2002 року по 25 грудня 2007 року позивач проходив службу в Монастириському РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на посаді помічника начальника відділу оперативного чергового чергової частини штабу.

Наказом УМВС України в Тернопільській області від 25.12.2007 № 313 о/с позивача звільнено з посади помічника начальника відділу оперативного чергового чергової частини штабу Монастирського РВ у відставку Збройних сил за п. 65 «А» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Досліджуючи обставини справи, колегією суддів надано оцінку наступним письмовим доказам, наявним у матеріалах справи: копія витягу з наказу № 229 о/с від 08.08.2002 року «По особовому складу»; копія витягу з наказу № 313 о/с від 25.12.2007 року «По особовому складу»; копія витягу з послужного списку колишнього співробітника УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_1; копія повідомлення № 3/270 від 18.03.2008 року; копія особистої карточки ОСОБА_1 за 2005-2006 роки; копія особистої карточки ОСОБА_1 за 2007-2008 роки; копія довідки № 2787 від 12.03.2008 року; копія розрахунку пенсії від 23.04.2008 року; копія грошового атестата ОСОБА_1 № 5; копія наказу № 63 від 08.02.2008 року «З організаційно-штатних питань»; копія переліку змін у штатах Управління МВС України в Тернопільській області - Додаток до наказу УМВС України № 63 від 08.02.2008 року; копія наказу Міністерства внутрішніх справ України № 501 від 30.06.2005 року «Про скасування окремих наказів МВС України з питань грошового забезпечення та заробітної плати»; копія наказу Міністерства внутрішніх справ України № 485 від 18.08.1992 року «Про заходи щодо подальшого вдосконалення діяльності чергової служби органів внутрішніх справ України»; копія наказу Міністерства внутрішніх справ № 190 від 04.06.2007 року «Про нормативне забезпечення організаційно штатної роботи»; копія інструкції з організаційно-штатної роботи в системі Міністерства внутрішніх справ, затв. Наказом МВС України № 190 від 04.06.2007 року; висновок судово-економічної експертизи № 1009 від 29.09.2008 року з додатками; довідка № 13738 від 05.12.2008 року; довідка № 13737 від 05.12.2008 року; довідка № 13656 від 03.12.2008 року.

Стосовно позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги передбаченої Указом Президента України № 926/96 від 04 жовтня 1996 року за 2005-2007 роки та доплати за роботу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу, то колегія суддів вважає такі безпідставними.

Відповідно до вимог п. 12 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та ст. 19 Закону України «Про міліцію» позивач був особою старшого начальницького складу органів внутрішніх справ та повинен був за рахунок держави отримувати грошове утримання в залежності від посади, звання, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби. Порядок виплати та розміру такого утримання визначаються Кабінетом Міністрів України.

В період проходження служби, зокрема у 2005-2007 роках, позивачу не виплачувались регулярно окремі види грошового утримання, можливість виплати яких передбачена законодавством України, а саме: позивачу не в повному обсязі та не щорічно виплачувалась матеріальна допомога, а також доплата за роботу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу, передбачені п. 2 Указу Президента України № 926/96 від 04.10.96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівникам органів внутрішніх справ».

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та Монастириський РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області є державними установами і фінансуються з державного бюджету України. Статтею 69 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі працівників) та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення).

Аналогічну норму щодо фактичних витрат було передбачено Законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Оскільки фінансування Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та Монастириського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області здійснювалось не в повному об'ємі, то виплата матеріальної допомоги у вказані періоди не здійснювалась.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст. 11 та ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не спростовано доводи відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в тій частині, що нарахування та виплата грошового утримання в системі Міністерства внутрішніх справ України, зокрема, тих його видів, виплата яких, згідно з діючим законодавством, ставиться в залежність від наявності відповідних бюджетних асигнувань, в спірний період проводились в межах фондів оплати праці, в умовах обмеженого фінансування або відсутності фінансування окремих виплат.

Водночас, Порядкок залучення працівників до несення служби понад встановлений законодавством робочий час визначено наказом МВС України від 17.12.1991 № 530, яким затверджено Інструкцію про порядок залучення працівників ОВС України до несення служби понад установлений законодавством робочий час, в дні щотижневого відпочинку та святкові дні і надання відповідних компенсацій (іншого дня відпочинку або в грошовій формі), в якій зазначено, що підставами для залучення працівників до надурочної роботи є графіки нарядів чергувань, затверджені письмовими наказами керівника відповідного підрозділу. Облік часу роботи, оформлення та подання до фінансової служби документів для нарахування грошової компенсації за фактично відпрацьований надурочний час здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля на кожного працівника, який подається до бухгалтерії організації. У разі відсутності перелічених вище документів додаткова оплата понаднормової служби не проводиться.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Монастириського РВ УМВС від 05.12.2008 № 13737 накази про залучення позивача до служби понад установлений законодавством робочий час, а також табелі обліку несення служби позивачем понад установлений законодавством робочий час відсутні.

Колегія суддів не приймає до уваги висновок судово-економічної (бухгалтерської) експертизи № 1009 від 29 вересня 2008 року в даній справі, оскільки такий не є достатньо нормативно обґрунтованим, не враховує економічної суті грошового забезпечення працівників органів внутрішніх справ, а також не ґрунтується на достатній кількості персональних відомостей позивача.

Таким чином, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача.

Крім того, вищенаведені обставини у своїй сукупності, на думку колегії суддів, вказують на безпідставність даного позову.

Судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні даного позову, однак таку відмову мотивовано відсутністю, у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України, підстав для задоволення позову за обраним позивачем способом захисту порушеного права, а саме солідарногого стягнення сум грошового забезпечення з відподачів, оскільки виникнення солідарних зобовязань регламентовано ст. 541 ЦК України, а будь-які докази неподільності предмета спору чи виникнення між сторонами зобовязальних правовідносин відсутні.

Така мотивація, на думку колегії суддів, є безпідставною, з огляду на встановлення відсутності фактів порушення прав позивача, а звідси й відсутності правових підстав для задоволення позову.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є :

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому, резолютивну частину даної постанови слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2009 року в справі № 2а-3/09 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову, а в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. М. Шавель

ОСОБА_2

Постанову складено в повному обсязі 01 лютого 2011 року