Справа № 810/3120/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м.Київ К/800/53035/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» звернулось з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішень про коригування митної вартості товарів від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500476/2, від 22 листопада 2013 року №100250000/2013/500441/2, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500473/2, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500479/2, від 10 січня 2014 року №100250007/2014/310001/2, від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310006/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про безпідставність винесення відповідачем рішень про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає, що прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості є протиправними та необґрунтованими.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року, залишеною без змін Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із надання позивачем митному органу всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованості вимог щодо скасування рішень про коригування митної вартості.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Київська міжрегіональна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про правомірність та законність дій митниці щодо відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України та відповідного коригування митної вартості товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 29 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо ПДВПП» (покупець) та Inverso LLP (Великобританія) (продавець) укладено контракт №482-S, за умовами якого продавець продає, а покупець - купує продукцію (товар), в асортименті, кількості, за ціною та у відповідності до інвойсів, які є невід'ємною частин контракту.

Відповідно до п.2 контракту №482-S ціни на товар встановлюються у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукції, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця. Валютою контракту є долар США. Загальна вартість контракту складає 1800000 доларів США.

У п.3 контракту №482-S встановлено, що усі ціни по контракту, а також поставка здійснюється на умовах CIF/FCA Клайпеда, Литва чи CIF Одеса/Іллічівськ, згідно Incoterms 2010.

Пунктом 7 контракту №482-S встановлений обов'язок продавця надати покупцю наступні документи: інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, сертифікат походження, ветеринарний сертифікат, СMR/Коносамент, митну декларацію продавця пряму або ордерну.

На підставі контракту №482-S позивачем імпортовано: свіжоморожене філе оселедця (Herring/Clupea Harengus), країна виробництва Великобританія, виробник «Denholm Seafood LTD» (поставка 482-48); свіжоморожене філе оселедця (Herring/Clupea Harengus), країна виробництва Великобританія, виробник «Denholm Seafood LTD» (поставка 482-58); свіжоморожену скумбрію (Frozen Mackerel/Scomber Scombrus), країна виробництва Великобританія, виробник «Shetland Catch LTD» (поставка 482-63); свіжоморожену скумбрію (Frozen Mackerel/Scomber Scombrus), країна виробництва Великобританія, виробник «Shetland Catch LTD» (поставка 482-64); молюск морожений: кальмар гігантський філе (Frozen Giant/Squid Fillets Dosidicus Gigas), країна виробництва Чилі, виробник «Pesquera Villa Alegre» (поставка 482-44); філе хека свіжоморожене (Frozen hake fillet/Merluccius productus), країна виробництва Китай, виробник «Dalian East Coast Aquatic Products Co LTD» (поставка 482-53).

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем до митного органу подані митні декларації від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/036949, від 22 листопада 2013 року №100250000/2013/036392, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/036933, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/036950, від 10 січня 2014 року №100270004/2014/338908, від 15 січня 2014 року №100270004/2014/338932.

Митна вартість товарів визначена позивачем за ціною договору, тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.

На підтвердження митної вартості товару, разом із митними деклараціями, до митного органу надано декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс); міжнародну автомобільну накладну (CMR); договір перевезення; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг; довідку про транспортні витрати.

Митним органом, за результатами опрацювання поданих документів, з посиланням на відсутність всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості засобами електронного зв'язку повідомлено позивача про необхідність подання додаткових документів, а саме: договір із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою їх продажу; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій; транспортні (перевізні) документи; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів по кожній поставці позивачем подано митному органу: прейскурант (прайс-лист); комерційну пропозицію; копію митної декларації країни відправлення. Крім того, зазначено про неможливість подання інших витребуваних документів.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу, а саме:

- №100250002/2013/500476/2 від 03 грудня 2013 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 1,9409 до 2,34 долари США;

- №100250000/2013/500441/2 від 22 листопада 2013 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 1,9509 до 2,34 долари США;

- №100250002/2013/500473/2 від 03 грудня 2013 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 2,1519 до 2,85 долари США;

- №100250002/2013/500479/2 від 03 грудня 2013 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 2,1519 до 2,85 долари США;

- №100270004/2014/310001/2 від 10 січня 2014 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 1,35 до 1,75 долари США;

- №100270004/2014/310006/2 від 15 січня 2014 року - ціна за кілограм після коригування збільшена з 2,5 до 2,69 долари США.

У рішенні від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500476/2 по поставці 482-48 та у рішенні від 22 листопада 2013 року №100250000/2013/500441/2 по підставці 482-58 зазначено, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України та неподання додаткових документів, у повному обсязі на письмову вимогу митного органу. Методи не застосовані: 2-а, 2-б - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи 2-в, 2-г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена шляхом електронних повідомлень.

У рішеннях про коригування митної вартості від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500473/2, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500479/2, від 10 січня 2014 року №100270004/2014/310001/2 та від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310006/2 вказані підстави для застосування резервного методу такі ж, як і перелік додаткових документів за винятком відсутності у ньому ліцензійного чи авторського договору, що стосується оцінюваних товарів та є умовою їх продажу.

Крім того, у рішенні від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310006/2 зазначено, що вартість товару в експортній декларації країни відправлення відрізняється від заявленої декларантом. При цьому, експортна декларація країни відправлення по такій поставці не подавалась.

На підставі вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем видано позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, якими повідомлено позивача про неможливість прийняття митного оформлення митних декларацій.

В подальшому задекларований товар випущений у вільний обіг під гарантійне зобов'язання на підставі поданих позивачем нових митних деклараціях, в яких товар задекларовано за митною вартістю, що визначена з урахуванням рішень митного органу про коригування митної вартості товарів.

10 лютого 2014 року ТОВ «Сільпо ПДВПП» (у межах 80-денного строку з моменту випуску товару у вільний обіг) на адресу митниці направлено заяву про визнання заявленої митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 22 листопада 2013 року №100250000/2013/500441/2.

Відповідач листом від 24 лютого 2014 року відмовив у перегляді рішення про коригування митної вартості, у зв'язку з тим, що копія митної декларації країни відправлення не містить відміток митного органу країни відправлення та не завірена печаткою відправника; у платіжному дорученні в іноземній валюті від 03 грудня 2013 року №560 у графі «№ та дата вантажної митної декларації (при наявності)» не вказано жодних даних, а також у цих платіжних документах відсутня дата інвойсів; наданий прайс-лист не містить інформацію стосовно сайтів у мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою-продавцем. Вказано, що вимоги митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості виконано не в повному обсязі, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, декларантом не подано.

20 лютого 2014 року позивачем направлено відповідачу заяви за вих.№10/14-102 від 19 лютого 2014 року про визнання заявленої митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500476/2, №100250002/2013/500473/2 та №100250002/2013/500479/2, від 10 січня 2014 року №100250004/2014/310001/2, від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310006/2.

Листом від 03 березня 2014 року №2779/1/26-70-61-04 митниця повідомила, що додаткові документи не можуть бути підставою для перегляду рішень від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/500476/2, №100250002/2013/500473/2 та №100250002/2013/500479/2 через недотримання термінів подання цих документів. Товари, митну вартість яких скориговано названими рішеннями, випущені у вільний обіг за митними деклараціями від 04 грудня 2013 року №100250002/2013/037070, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/036991, від 03 грудня 2013 року №100250002/2013/037005.

Щодо перегляду рішень від 10 січня 2014 року №100250004/2014/310001/2 та від 15 січня 2014 року №100270004/2014/310006/2 митний орган повідомив позивача, що вартість товарів на сайті http://www.alibaba.com вказано на умовах поставки FOB, що не відповідає умовам поставок для позивача; у бюлетені «Огляд цін українського та світового товарних ринків» відсутня інформація про вартість молюска мороженого - кальмару та філе риби хек свіжемороженого; у платіжних дорученнях в іноземній валюті від 17 лютого 2014 року №805 у графі «№ та дата вантажної митної декларації (при наявності)» не вказано жодних даних, а також у цих платіжних документах відсутня дата інвойсів. Зазначено і те, що вимоги митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості виконано не в повному обсязі, проте не конкретизовано, які саме документи не подано.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення товару всі необхідні основні та додаткові документи, що передбачені ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За вказаними обставинами суди дійшли вірного висновку про те, що позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування основного методу відповідачем не спростовані; підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості судами не встановлено.

Рішення судів попередніх інстанцій щодо визнання протиправними та скасування рішень митниці про коригування митної вартості товарів є правильними та підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді