Справа № 2а-1670/5455/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5455/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

при секретарі Авдєєнко Є.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_3 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Полтавській області, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2011 року фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Полтавській області про скасування постанов про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що розгляд справ про притягнення його до відповідальності проводився без його участі та ненадання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та провис в задоволенні позову відмовити. У наданих до суду письмових запереченнях посилався на те, що в ході проведених перевірок встановлено порушення відповідачем статей 39 та 40 Закону України "Про автомобільний транспорт" про що складено акти від 08.02.2011 року, 09.02.2011 року, 18.02.2011 року. За результатами розгляду вказаних актів 14.03.2011 року винесено постанови № 119151, № 119152, № 119154 про застосування до позивача фінансових санкцій на загальну суму 5 100,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено та не оскаржується сторонами по справі, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

08.02.2011 року на підставі завдання на перевірку від 04.02.2011 року № 037123 державними інспекторами Територіального управління Головавтотрансінспекції м. Києві проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mersedes Benz 310 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДАП № 1643737 є ОСОБА_3, за кермом згідно посвідчення водія від 18.03.2009 року ВІВ 54714 знаходився ОСОБА_4

Під час перевірки транспортного засобу встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень по маршруту Полтава-Київ без оформлення договору із замовником транспортних послуг, документу, що засвідчує оплату транспортних послуг. В наявності був договір без номеру від 15.01.2011 року термін дії якого закінчився 06.02.2011 року.

Результат перевірки зафіксовано в акті від 08.02.2011 року, копія якого наявна у матеріалах справи, з вказаним актом водій ОСОБА_4 ознайомлений особисто, про що свідчить підпис в акті та пояснення "згоден порушення будуть усунені".

09.02.2011 року на підставі завдання на перевірку від 08.02.2011 року № 015248 державними інспекторами Територіального управління Головавтотрансінспекції у Полтавській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mersedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДАП № 643737 є ОСОБА_3, за кермом згідно посвідчення водія ВІВ 054714 знаходився ОСОБА_5

Під час перевірки транспортного засобу встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень по маршруту Полтава-Київ без оформлення договору із замовником транспортних послуг та документу, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Результат перевірки зафіксовано в акті від 09.02.2011 року, копія якого наявна у матеріалах справи, з яким водій ОСОБА_5 ознайомлений особисто, про що свідчить підпис в акті.

18.02.2011 року на підставі завдання на перевірку від 14.02.2011 року № 037129 державними інспекторами Територіального управління Головавтотрансінспекції в м. Києві проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mersedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, водій посвідчення не надав.

Під час перевірки транспортного засобу встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: не оформлення реєстраційних документів на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, ліцензійної картки, дорожнього листа, договору із замовником транспортних послуг, документу, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Результат перевірки зафіксовано в акті від 18.02.2011 року, копія якого наявна у матеріалах справи, з яким ознайомлений під підпис ОСОБА_6

На підставі вищенаведених актів перевірок відповідачем прийняті спірні постанови про застосування фінансових санкцій від 14.03.2011 року № 119151, № 119152, № 119154.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо порядку проведення перевірок за результатами яких прийняті спірні постанови, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються, а відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт".

Центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування.

У складі центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту функціонують: урядовий орган державного управління з питань регулювання діяльності автомобільного транспорту; урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює, зокрема, державний контроль: за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; державний нагляд за забезпеченням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, безпеки автомобільних перевезень, та за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, на стоянках таксі, у місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів /стаття 6 зазначеного Закону/.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року № 1190, урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується, є Головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція).

У своїй діяльності Головавтотрансінспекція керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та наказами Мінтрансзв'язку.

Пунктом 5 вищезазначеного Положення закріплено, що територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, зокрема, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 6 Положення встановлено, що територіальні управління у відповідному регіоні мають право, зокрема: перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт; у межах своєї компетенції вимагати від автоперевізників усунення виявлених порушень правил перевезення пасажирів і вантажів автотранспортними засобами, вносити обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 143; проводити перевірку автомобільних транспортних засобів загального користування щодо їх відповідності вимогам законодавства про автомобільний транспорт.

Для виконання покладених на Головавтотрансінспекцію завдань згідно пункту 8 зазначеного Положення утворюються територіальні органи Головавтотрансінспекції в межах граничної чисельності її працівників.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює, зокрема, державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно із частиною 10 статті 6 вищезазначеного Закону державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частиною 11 зазначеної статті закріплено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до частин 12, 13 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України (частина 14 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним транспортом здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; наявність у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Частиною 2 пункту 13 та пунктом 14 Порядку встановлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів не частіше ніж один раз на квартал.

З аналізу наведеної норми слідує, що працівниками Головавтотрансінспекції при проведенні рейдових перевірок перевіряється саме транспортний засіб, а не перевізник, чим спростовується довід позивача про те, що у завданнях на перевірку не зазначається найменування суб'єкта господарювання, який перевіряється.

Відповідачем надані суду тижневі графіки на проведення рейдових перевірок від 31.01.2011 року, від 14.02.2011 року, щотижневі плани роботи відділу контролю на 07 - 13.02.2011 року, та завдання на перевірку від 04.02.2011 року № 037123, від 08.02.2011 року № 015248, від 14.02.2011 року № 037129 відповідно до яких перевірки проводилися різними територіальними управліннями (Київ, Полтава) в різних місцях, тобто без порушення вимог порядку, який визначає, що рейдова перевірка не може проводитись на одному і тому самому місці частіше ніж раз у квартал.

Надаючи оцінку постановам Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Полтавській області від 14.03.2011 року № 119151, № 119152, № 119154 суд зазначає наступне.

Вищенаведеними постановами контролюючий орган застосував до позивача штрафні санкції, за порушення передбачені абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", які полягають у наданні послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, дотримання яких мають право перевіряти інспектори Головавтотрансінспекцій.

Статтею 39 вказаного Закону на автомобільних перевізників, водіїв, пасажирів покладено обов'язок мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема, документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України /частина 4 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт"/.

Згідно з пункту 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою.

Судом оцінюється критично довід позивача про неповідомлення його про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 25, 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення /пункт 25/; справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням /пункт 26/.

Про час та місце розгляду справи про правопорушення ФОП ОСОБА_3 повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, надісланого позивачу та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, позивач мав можливість ознайомитися з актами перевірок, разом з тим, на розгляд справи не зявився, заяв про перенесення не надсилав.

Водії позивача у досліджених судом актах перевірки, від 08.02.2011 року, від 09.02.2011 року, від 18.02.2011 року не вказали у графі "пояснення водія про причини порушень" про наявність договору із замовником транспортних послуг та документу, що засвідчує оплату транспортних послуг. В поясненнях до акту перевірки від 08.02.2011 року водій ОСОБА_5 в графі "пояснення водія про причини порушення" вказав, що "згоден, порушення будуть усунені". В поясненнях до актів перевірки від 09.02.2011 року та 18.02.2011 року водії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що у завданнях не перевірку відсутнє найменування перевізника, однак виявлені під час проведення перевірки порушення не спростовано.

Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно встановлені порушення за якими прийняті спірні постанови, оскільки на час проведення перевірок у водіїв були в наявності усі необхідні документи.

Проте, залучені позивачем до матеріалів справи тимчасовий реєстраційний талон ДАП № 643737, посвідчення водія, ОСОБА_6, ліцензія на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), договір про надання транспортних послуг, лист-заявка про надання транспортних послуг не можуть свідчити про їх наявність у водіїв під час проведення рейдових перевірок та пред'явлення перевіряючим 08.02.2011 року, 09.02.2011 року, 18.02.2011 року.

Згідно абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач дійсно допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, а, отже, відповідач правомірно застосував до ФОП ОСОБА_3 штрафні санкції постановами від 14.03.2011 року № 119154, № 119151, № 119152.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко