Справа № 2403/1866/12
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2403/1866/12

Головуючий у 1-й інстанції: Цуркан В.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

11 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 131-6/11 від 22.07.2011 року "Про розподіл земельної ділянки" та № 164-8/11 від 30.11.2011 року "Про розгляд припису".

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що провадження у справі необхідно закрити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК) встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом ст.ст. 2 та 5 ЗК рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177,181,324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень ст.ст.13,14,140,142,143 Конституції України, ст.ст. 11,16,167,169,374 ЦК, ст.ст.80,84,123,124,127,128 ЗК випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в т.ч. прийнятті державними органами або органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні правовідносини.

За змістом ст.ст.13,14 Конституції України, ст.11 ЦК, ст.ст. 123,124,127,128 ЗК рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі та реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів державної влади або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин, і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер.

Тобто, у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі, вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Отже, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 (справа №21-493а14) та від 17.02.2015 (справа №21-551а14).

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.