Справа № 826/10907/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2015 року № 826/10907/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Європа"
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Європа" (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21 травня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/10907/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 24 червня 2015 року.

У судовому засіданні 24 червня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України в приміщенні ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку своєчасної сплати (перерахування) суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Європа», за результатом якої складено акт перевірки правил сплати (перерахування) податку на додану вартість від 21 травня 2015 року № 1646/26-54-15-01-11.

На підставі акту від 21 травня 2015 року № 1646/26-54-15-01-11 відповідачем встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з ПДВ позивачем та на підставі статті 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 42 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 83170,9 грн. ТОВ «Компанія Європа» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 16634, 18 грн.

Як висновок проведеної перевірки встановлено, що позивач, як платник податку на додану вартість у відповідності до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ та пункту 203.1 статті 203 розділу V Податкового Кодексу України подав:

- податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року від 19 січня 2015 року № ;

- податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 року від 14 лютого 2015 року № .

Факт подачі декларації в електронній формі та її прийняття відповідачем не заперечується.

Відповідач у своїх запереченнях підтримує висновки акта перевірки від 21 травня 2015 року № 1646/26-54-15-01-11 та зазначає про несвоєчасну сплату податку на додану вартість і фактичне надходження податку лише 21 січня 2015 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 р. за № 1267/26044) та п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ та ст. 203 розділу V Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Наведені норми Податкового кодексу України вказують, що платник податку на прибуток зобов'язаний сплачувати визначені ним податкові зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації; при цьому граничний строк сплати податкового зобов'язання відраховується від граничної дати подання податкової декларації.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Матеріали справи підтверджують, що позивач подав до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларація з ПДВ за грудень 2014 року, однак не врахував податковий кредит по операції з постачальником ЗГНК в сумі 93883, 00 грн.

21 січня 2015 року позивачем було здано уточнюючий розрахунок по декларації з ПДВ за грудень 2014 року, що підтверджується квитанціями № 1 та № 2.

Відповідно до уточнюючого розрахунку було задекларовано від'ємне значення зобов'язань по ПДВ, а тому податкові зобов'язання з податку на додану вартість визначені в декларації з ПДВ за грудень 2014 року були змінені та не могли бути податковим боргом.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Суд встановив, що позивачем подано податкові декларації та уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, у строк та спосіб, передбачений чинним законодавством. Докази ї прийняття контролюючим органом містяться в матеріалах справи.

До матеріалів адміністративної справи, крім акту перевірки, розрахунку штрафної санкції та податкового повідомлення-рішення, не надано до суду жодного іншого письмового доказу щодо підтвердження несвоєчасної сплати позивачем суми податкового зобов'язання з ПДВ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Європа" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21 травня 2015 року № .

3. Судові витрати в сумі 182, 70 грн. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Європа" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник