Справа № 461/7913/14-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р. Справа № 876/3110/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Іщук Л. П., Онишкевича Т. В.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2014 року Галицьким районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 08 квітня 2014 року № 177-К «Про оголошення догани ОСОБА_1»; стягнення з Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді на користь позивача кошти за незаконно невиплачену премію за всі місяці поки діяв наказ від 08 квітня 2014 року № 177-К «Про оголошення догани ОСОБА_1» з розрахунку 50% середньомісячної премії відносно до діючого Положення про преміювання працівників Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 01 квітня 2010 року та листа в.о. директора Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 30 квітня 2010 року № 2607-вих. 438.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував свої посадові обов'язки. Також зазначено, що наказ прийнятий з перевищенням керівництвом своїх службових повноважень та за дії, які не належать до компетенції та посадових обов'язків позивача.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що Наказ Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 08 квітня 2014 року № 177-к «Про оголошення догани ОСОБА_1» відповідає принципам статті 2 КАС України та був прийнятий відповідачем правомірно.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що підстави для оголошення догани, які викладені в оскаржуваному наказі є неправомірними, так як позивачем в повному обсязі виконувалися його посадові обовязки, передбачені Положенням про відділ соціальної роботи Франківського району м. Львова. Також зазначено, що питання профілактики правопорушень серед учнівської молоді відноситься до компетенції Служби у справах дітей (відділ у справах дітей ЛМР та його структурні підрозділи при райадміністраціях м. Львова).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Наказом Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 08 квітня 2014 року № 177-к «Про оголошення догани ОСОБА_1» у звязку з невиконанням окремого доручення директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 31 березня 2014 року та доручення в.о. директора Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 01 квітня 2014 року № 22, що виявилось у відсутності проведення ефективної соціальної роботи із сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій перебуває під опікою ОСОБА_5, 1998 р. н. (сімя перебуває у складних життєвих обставинах), ненаданні графіку та переліку проведення бесід, лекцій, тренінгів із профілактики правопорушень серед учнівської молоді у загальноосвітніх навчальних закладах Франківського району м. Львова оголошено догану ОСОБА_1, начальнику відділу соціальної роботи Франківського району м. Львова.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Загальним положенням про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 573 та Положенням про Львівський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (в редакції, яка затверджена ухвалою Львівської міської ради від 20 березня 2014 року) № 3072 визначено, що одним із основних завдань Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді є проведення соціально-профілактичної роботи, спрямованої на запобігання складним життєвим обставинам сімей, дітей та молоді.

12 лютого 2008 року ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділу соціальної роботи Франківського району міста Львова.

Відповідно до Посадових обов'язків, ОСОБА_1 як начальник цього відділу повинен здійснювати керівництво діяльністю відділу, розподіл обов'язків між працівниками, очолювання та контролювання їх роботи, забезпечення виконання покладених на відділ завдань щодо реалізації державної молодіжної та сімейної політики, здійснення соціальної роботи з дітьми, молоддю та сім'ями.

Встановлено, що на засіданні Координаційної ради з питань соціального і правового захисту дітей та запобігання правопорушенням у їх середовищі, яке відбулось 31 березня 2014 року заступник голови координаційної ради, директор департаменту гуманітарної політики ОСОБА_6 звернув увагу присутніх керівників відділів соціальної роботи районів м. Львова Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на те, що спостерігається негативна тенденція росту злочинності у Франківському районі м. Львова (9 злочинів у 2012 році у порівнянні з 16 злочинами у 2013 році), і такий ріст злочинності свідчить про неефективне проведення Франківським відділом соціальної роботи заходів і профілактики правопорушень, зокрема у загальноосвітніх навчальних закладах. На засіданні зауважено, що такий стан речей зумовлений неналежним контролем щодо проведення заходів з боку начальника відділу соціальної роботи ОСОБА_1 та свідчить про несумлінне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків.

За результатами розгляду порядку денного 1-го засідання Координаційної ради директор департаменту, заступник голови координаційної ради ОСОБА_6 дав доручення: в.о. директора Львівському міському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді разом із міліцією проаналізувати та дослідити причину різкого росту злочинності у 2013 році, порівняно з минулим 2012 роком та порівняти стан злочинності дітей м. Львова з іншими містами Західної України; Львівському міському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та управлінню освіти провести індивідуальну роботу з неповнолітньою ОСОБА_5, яка скоїла злочин (а. с. 13).

Відповідно до п.1.7. Положення про Львівський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29 грудня 2005 року № 3039 Львівський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді підпорядковується Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

В свою чергу, відповідно до п.1.5, 6.3 Положення Львівському міському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді підпорядковується Відділ соціальної роботи Франківського району м. Львова. Зокрема, начальник Відділу несе персональну відповідальність за виконання покладених на Відділ завдань (а.с. 10-11).

За підсумками Координаційної ради від 31 березня 2014 року і на виконання окремого доручення директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 01 квітня 2014 року в.о. директора Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_2 надала начальнику Франківського районного відділу соціальної роботи Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_1 доручення у термін до 15 год. 00 хв. 04 квітня 2014 року підготувати дані щодо проробленої соціальної роботи щодо учениці СЗШ № 66 ОСОБА_5; представити індивідуальний план роботи щодо ОСОБА_5 та розроблену спільно з міліцією концепцію кампанії профілактики злочинності, план та графік її проведення у загальноосвітніх навчальних закладах району (а.с. 14).

З інформаційної довідки, складеної начальником Відділу соціальної роботи Франківського району міста Львова Микулою ОСОБА_7 вбачається, що позивач частково виконав доручення, а саме в певній частині соціальної роботи відносно учениці СЗШ № 66 ОСОБА_5 (а.с. 16-19).

Разом з тим, жодних відомостей про проведення соціально-профілактичної роботи із сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій перебуває під опікою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (сім'я перебуває у складних життєвих обставинах) та дослідження причин різкого росту злочинності у Франківському районі м. Львова за період 2013 року у порівнянні з 2012 роком та порівняння стану злочинності дітей м. Львова з іншими містами Західної України, така інформаційна довідка не містить. Також ОСОБА_1 не представлено розробленої спільно з міліцією концепції кампанії профілактики злочинності, плану та графіку її проведення у загальноосвітніх навчальних закладах району.

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір

Суд апеляційної інстанції зазначає, що твердження позивача про те, що він не повинен був виконувати доручення в.о. директора Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_2, оскільки це не передбачено Положенням про відділ соціальної роботи Франківського району м. Львова є безпідставним, оскільки п. 1.2 Положення передбачено, що відділ у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України України, ухвалами Львівської міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та наказами директора Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав завдання, яке було покладено на очолюваний ним відділ, за що несе персональну відповідальність (п. 6.3 Положення про відділ соціальної роботи Франківського району м. Львова), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено правомірно.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що він був ознайомлений із наказом про оголошення догани від 08 квітня 2014 року із суттєвим запізненням - через 52 робочих днів, що є грубим порушенням чинного трудового законодавства, то суд звертає увагу на наступне.

Встановлено, що про винесення наказу «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 08 квітня 2014 року позивач був повідомлений цього ж дня провідним спеціалістом відділу соціальної роботи Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у телефонному режимі, позивача було запрошено з'явитись до головного підрозділу для особистого розпису про ознайомлення із наказом, з цією метою екземпляр наказу був поміщений у скриньку відділу соціальної роботи Франківського району м.Львова, яка знаходиться в головному підрозділі Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (м. Львів, вул. Менделеєва, 8) для ознайомлення.

Проте, 08 квітня 2014 року ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні головного підрозділу Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вислухав зачитаний вголос керівником Центру зміст наказу та не підписався про ознайомлення із ним, у зв'язку з чим було складено відповідний акт, що міститься в матеріалах справи (а.с. 72), відтак позивач був належним чином ознайомлений із змістом наказу про оголошення догани від 08 квітня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова працівника від ознайомлення з наказом про оголошення стягнення або від посвідчення цього факту своїм підписом не ставить під сумнів чинність стягнення.

Твердження позивача про те, відповідачем винесено оскаржуваний наказ заднім числом, задля уникнення обов'язкової умови щодо надання згоди профспілкової організації Конфедерації вільних профспілок Львівщини, яка створена цього ж дня, 08 квітня 2014 року, спростовується журналом реєстрації кадрових наказів № 1 (за період з 12 січня 2009 року по 24 вересня 2014 року), в якому запис про винесення наказу «Про оголошення догани ОСОБА_1» № 177-К від 08 квітня 2014 року (арк. 66) розміщений у хронологічному порядку.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року в справі № 461/7913/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Л. П. Іщук

ОСОБА_8

Ухвалу складено в повному обсязі 11 серпня 2015 року.