Справа № 2-а-55/10
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про стягнення недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2007 р. по грудень 2008 р у розмірі 8328,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 08.12.2008 року звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що вона має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради їй призначена допомога по догляду за дитиною (на кожного з дітей) до досягнення дитиною трирічного віку.

Вважає, що допомога виплачувалась їй у розмірі, що не відповідає вимогам ст. 15 ЗУ „Про державну допомогу сімям з дітьми та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2007 р. по грудень 2008 р у розмірі 8328,41 грн.

Позивачка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, в засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради заперечувало проти задоволення позову, оскільки позивач пропустила річний строк звернення до суду. Статтею 4 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми визначено, що покриття витрат на виплату державної допомоги здійснюється за рахунок Державного бюджету України у вигляді субвенції до місцевих бюджетів, тому допомога виплачувалась в розмірах, які були встановлені ст.ст.56, 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року №13. У 2008 році проводились виплати відповідно до п.п.7,8 п.23 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», де було визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачці допомогу в розмірах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми, так як розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню. Управлінням вживались заходи щодо виплати громадянам державної допомоги сімям з дітьми у розмірах, передбачених Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми. Зокрема, в липні 2008 року до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації були надані розрахунки потреби в додаткових коштах на виплату допомоги з проханням виділення додаткових асигнувань, але кошти на рахунок управління не надійшли. Просять відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Сумської міської ради та отримувала допомогу по догляду за дитиною як працююча жінка, яка застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

В 2007 році на позивача не поширювалась дія Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми, оскільки позивач належала до осіб, застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно з ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі Закон про державне соціальне страхування), яка діяла станом на 31.12.2006 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.50 Закону про державне соціальне страхування соціальні послуги за державним соціальним страхуванням, зумовлені народженням, призначаються і надаються за основним місцем роботи за рахунок страхових внесків.

Станом на 01.01.2007 року згідно з пунктом 7 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.43 Закону України «Про державне соціальне страхування» була зупинена.

Статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому КМУ України. Згідно з постановою КМУ від 16.01.2007 року №32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 1 січня 2007 року призначається органами праці та соціального захисту населення і виплачується у І кварталі 2007 року страхувальниками та робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, у ІІ-ІУ кварталах виплачується органами праці та соціального захисту населення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.7 ст.71, яким зупинено дію ст.43 Закону України «Про державне соціальне страхування» на 2007 рік, п. 14 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми , пункт 3 розділу УІІІ Прикінцевих положень цього Закону та визнано неконституційним абзац третій частини другої ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 09.07.2007 року була поновлена дія ст.43 Закону України «Про державне соціальне страхування». Відповідно до ст.50 Закону України «Про державне соціальне страхування», в редакції, яка діяла в 2007 році, соціальні послуги за державним соціальним страхуванням, зумовлені народженням, призначаються і надаються за основним місцем роботи за рахунок страхових внесків.

Враховуючи викладене, після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною повинна була проводитись за місцем її роботи за рахунок страхових внесків. З поновленням дії ст.43 Закону України „Про державне соціальне страхування та визнанням неконституційним абзацу 3 ч.2 ст.56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік Управління праці та соціального захисту населення не мали повноважень щодо виплати позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною.

Крім того, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року не було визнано неконституційним положення п. 23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким вносились зміни в ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і де було вказано, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.; згідно з п.3 розділу У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - допомога за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -50 відсотками, з 01 січня 2009 року-75 відсотками, з 01 січня 2010 року -100 відсотками - прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

За таких обставин, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченої допомоги за період з січня 2007 р. по грудень 2008 року в розмірі 8328,41 грн. через їх необґрунтованість.

Керуючись ст.ст.64, 152 Конституції України, ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми, ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року, ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за неоьгрунтованістю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Суддя О.М. Катрич