Справа № 808/2278/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року ( 12 год. 00 хв.)Справа № 808/2278/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Мєдніковій Р.О.

та представників

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 5 від 15.04.2015

від відповідача: Зозуля Д.П., довіреність № 14/10/33-10-019 від 14.01.2015

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1до відповідача: Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Токмак

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і нарахованої пені,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.04.2015 № , № та нарахованої пені в сумі 8 820,56 грн., № та нарахованої пені в сумі 4 125,81 грн., № 2.

В обґрунтування позову посилається на те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 26.03.2015 № 138/172/НОМЕР_4, про здійснення ФОП ОСОБА_3 діяльності з оптової торгівлі будівельними матеріалами є незаконними та такими, що спростовується обставинами справи. Вказує, що у Податковому кодексі визначення оптової та роздрібної торгівлі відсутнє. В свою чергу, відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» оптова торгівля - вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів по договорам поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надання пов'язаних з цим послуг. В той же час, роздрібна торгівля охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торгівельних послуг. На думку позивача, ключовим для розмежування оптової та роздрібної торгівлі є мета здійснення торговельної діяльності - при оптовій торгівлі - продаж товару для його подальшого перепродажу, при роздрібній - для використання товару в якості кінцевого користувача. Стверджує, що при цьому на продавця не покладено обов'язок відстежувати чи дійсно в подальшому товар не використовується у підприємницькій діяльності або ж навпаки, був він використаний в особистих, не комерційних цілях. Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу та доповнень до нього можливо встановити, що ФОП ОСОБА_4 є кінцевим споживачем вказаних товарів, оскільки в неї види діяльності згідно КВЕД не передбачають взагалі торгівлю будівельними чи іншими матеріалами, а відтак придбання нею товару виключає можливість подальшої їх реалізації. З огляду на викладене, оскільки позивачем не було допущено порушень здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування то підстави для переведення на загальну систему оподаткування відсутні, а тому донараховані грошові зобов'язання є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 08.06.2015 вх. № 23689 зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу № 4 від 04.07.2013 та накладної від 05.07.2013 № 17 ФОП ОСОБА_3 реалізувала ФОП ОСОБА_4 будівельні матеріали на суму 782 000 грн., тобто позивач здійснював діяльність з оптової торгівлі будівельними матеріалами. Тому, самозайнята особа ОСОБА_3 в липні 2013 року проводила діяльність, яка не зазначена у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування № 595, а саме - неспеціалізована оптова торгівля. Таким чином, податковий орган стверджує про порушення підприємцем вимог п. 293.4 ст. 293, п.п. 298.2.3.7 п. 298.2 ст. 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України оскільки ФОП ОСОБА_3 за підсумками 3 кварталу 2013 року втратила право перебувати на спрощеній системі оподаткування та починаючи з 01.10.2013 повинна була перейти на загальну систему оподаткування. На підставі викладеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 13.07.2015 представники сторін підтримали свої позиції з підстав, викладених вище.

13.07.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що на підставі службового посвідчення серії ЗП № 105709 від 03.04.2012 та наказу від 16.03.2015 № 83, згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та на виконання п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст.. 79 ПК України, у зв'язку із отриманням постанови старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 03.03.2015 про призначення перевірки по кримінальному провадженню № 0000390 від 12.11.2014 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_3 з питань дотримання податкового та іншого законодавства та документального підтвердження фінансово-господарських відносин із самозайнятою особою ОСОБА_4 та з КП «Токмаксоцбуд» Токмацької міської ради за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено акт № 138/172/НОМЕР_4 від 26.03.2015.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог:

- п. 293.4 ст. 293, п. п. 298.2.3.7 п. 298.2 ст. 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України в результаті чого донараховано єдиний податок за період, що перевірявся на суму 117 300 грн.;

- п. 177.1, п. 177.2, п. 176.1 ст. 176 ПК України в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 63 652,63 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2, п. 183.3, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 202.1 ст. 202 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість за період, що перевірявся на загальну суму 79 823 грн.;

- п. 51.1 ст. 51, п. п. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 розділу ІVК України самозайнятою особою ОСОБА_3 податковий розрахунок за формою № 1-ДФ за 3 квартал 2013 року надано до Токмацької ОДПІ Запорізької області з недостовірними відомостями, а саме: в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ за 3 квартал 2013 року не відображено відомості про суми виплачених доходів само зайнятій особі ОСОБА_5 із зазначенням відповідної ознаки доходу «157»- «Дохід виплачений само зайнятій особі» (п. п. 165.1.36 п. 165.1 ст. 165 розділу ІV ст.ст. 177, 178 розділу ІV Кодексу) згідно з довідником ознак доходів.

09 квітня 2015 року, на підставі акту перевірки № 138/172/НОМЕР_4 від 26.03.2015, Токмацькою ОДПІ Запорізької області ГУ Міндоходів винесені податкові повідомлення-рішення № про збільшення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 99 778,75 грн., в т.ч. 79 823 грн. за основним платежем та 19 955,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № про збільшення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 146 625 грн., в т.ч. 117 300 грн. за основним платежем та 29 325 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № НОМЕР_5 про збільшення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510 грн., № про збільшення ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 79 905,79 грн., в т.ч. 63 652,63 грн. за основним платежем та 16 253,16 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Крім того, нараховано пеню в сумі 8 820,56 грн. та в сумі 4 125,81 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та нарахованою пенею ФОП ОСОБА_3 звернулась із вказаним позовом до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України).

Главою 1 Розділу ХІV ПК України встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 ст. 291 ПК України передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або п'ятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп;

Судом з'ясовано, що самозайнята особа ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, згідно заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування № 595 (вхід. № 1841/с від 18.01.2012)., перебувала на 2 групі платників єдиного податку, ставка єдиного податку складала 12% від розміру мінімальної заробітної плати.

Самозайнята особа ОСОБА_3 у заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування зазначила наступні види діяльності: 52.12.0 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту; 52.62.0 - роздрібна торгівля з лотків та на ринках; 63.21.2 - функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту; 15.98.0 - виробництво мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв.

Відповідно до п.п.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: 7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Судом з'ясовано, що 04.07.2013 між ФОП ОСОБА_3 (продавець) та ФОП ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 4 від 04.07.2013, відповідно до умов якого продавець передає за плату у власність покупця будівельні матеріали: дошка обрізна 50 куб.м., газобетон 1 000 куб.м., стрічка будівельна 150 шт., фарба «зебра» (2,8 кг.) - 50 шт., 300 «Рідких цвяхів».

Згідно з п. 1.2 договору продаж товару вчиняється за ціною, що дорівнює сумі 782 000 грн.

На виконання умов договору, ФОП ОСОБА_3 передала, а ФОП ОСОБА_4 прийняла згідно накладної № 17 від 05.07.2013 будівельні матеріали загальною вартістю 782 000 грн.

Розрахунки проведено у готівковій формі 05.07.2013, що підтверджується долученою до справи копією прибуткового касового ордеру б/н від 05.07.2013 на загальну суму 782 000 грн.

В акті перевірки, податковий орган прийшов до висновку про те, що оскільки ФОП ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу № 4 від 04.07.2013, реалізувала ФОП ОСОБА_4 будівельні матеріали на суму 782 000 грн., то самозайнята особа ОСОБА_3 здійснювала діяльність з оптової торгівлі будівельними матеріалами. Відповідно, ФОП ОСОБА_3 у липні 2013 року проводила діяльність, яка не зазначена у заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування № 595, а саме: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

З огляду на викладене, контролюючий орган вважає, що в порушення п. 293.4 ст. 293, п.п. 298.2.3.7 п. 298.2 ст. 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України самозайнята особа ОСОБА_3 за підсумками 3 кварталу 2013 року втратила право перебувати на спрощеній системі оподаткування та починаючи з 01.10.2013 повинна була перейти на загальну систему оподаткування.

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 4.4 п. 4 ДСТУ 4303-2004 роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торгівельних послуг.

Оптова торгівля - вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, критерієм розмежування оптової та роздрібної торгівлі тютюновими виробами є кінцева мета використання придбаного покупцем товару. Тобто визначальною ознакою роздрібної купівлі-продажу є те, для яких цілей суб'єкт господарювання реалізує товари юридичним та фізичним особам незалежно від категорії покупців.

При цьому продавець самостійно встановлює цілі, для яких він реалізує товари, тоді як чинне законодавство не передбачає обов'язок такого продавця здійснювати контроль за подальшим використанням покупцем придбаних товарів (для підприємницької діяльності або для особистого, сімейного, домашнього використання).

Як свідчать умови укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 договору купівлі-продажу, спрямованість мети реалізації товару позивачем була для кінцевого споживача - ОСОБА_4

Суд також зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу та доповнень до нього можливо встановити, що ФОП ОСОБА_4 є кінцевим споживачем вказаних товарів (наявні в неї види діяльності згідно КВЕД не передбачають взагалі торгівлю будівельними чи іншими матеріалами, а відтак придбання нею товару виключає можливість подальшої реалізації).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що ФОП ОСОБА_3 не здійснювала діяльність з оптової торгівлі будівельними матеріалами, а тому не проводила діяльність, яка не зазначена у заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування № 595.

Тому, підстави для переходу з 01.201.2013 на загальну систему оподаткування ФОП ОСОБА_3 були відсутні.

У зв'язку із цим, висновки податкового органу про порушення платником вимог п. 293.4 ст. 293, п. п. 298.2.3.7 п. 298.2 ст. 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Оскільки судом спростовано висновки контролюючого органу про необхідність переходу позивачем на загальну систему оподаткування починаючи з 01.10.2013, тому і порушень вимог п. 177.1, п. 177.2, п. 176.1 ст. 176 ПК України підприємець не допускав, оскільки вказані норми регулюють питання оподаткування доходів від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування.

З тих же підстав суд не приймає до уваги та спростовує доводи контролюючого органу щодо перевищення обсягів продажу товарів від реалізації продукції сукупно 300 000 грн. (без урахування ПДВ), а відтак і порушення платником податків п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2, п. 183.3, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 202.1 ст. 202 ПК.

Щодо донарахування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 09.04.2015 № НОМЕР_5 суд зазначає наступне.

На стор.21 акту перевірки № 138/172/НОМЕР_4 від 26.03.2015 зазначено, що на порушення п. 51.5 ст. 51, п. п. «б» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПК України, самозайнятою особою ОСОБА_3 податковий розрахунок за формою 1-ДФ за 3 квартал 2013 року надано до Токмацької ОДПІ з недостовірними відомостями, а саме: в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 3 квартал 2013 року не відображено відомості про суми виплачених доходів самозайнятій особі ОСОБА_5 із зазначенням відповідної ознаки доходу «157» - Дохід, виплачений самозайнятій особі (п. п. 165.1.36 п. 165.1 ст. 165 розділу ІV, статей 177 та 178 розділу ІV Кодексу) згідно з довідником ознак доходів.

Відповідно до п. 51.1 ст. 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно з п.177.8 ст.177 та п.178.5 ст.178 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від операцій, здійснюваних у межах обраних ним видів діяльності, суб'єкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою-підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.

Пунктом 178.5 ст.178 ПКУ встановлено, що під час виплати суб'єктами господарювання - податковими агентами, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, доходів, безпосередньо пов'язаних з такою діяльністю, податок на доходи у джерела виплати не утримується в разі надання такою фізичною особою копії довідки про взяття її на податковий облік як фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Тобто, в даному випадку ФОП ОСОБА_3 не є податковим агентом у розумінні ст. ст. 177, 178 ПК України, а отже не нараховує та не сплачує податок на доходи з джерела виплати при взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_5

Оскільки ФОП ОСОБА_3 не є податковим агентом по відношенню до ФОП ОСОБА_5, то вона не повинна була подавати розрахунок за формою 1-ДФ за 3 квартал 2013 року у відносинах із вказаним підприємцем.

В свою чергу, відповідно до п.119.2 ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень; ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Оскільки самого факту порушення не має, то і відповідальність згідно п. 119.2 ст. 119 ПК України не може настати.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок податкового органу, викладений в акті перевірки № 138/172/НОМЕР_4 від 26.03.2015, про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог п. 293.4 ст. 293, п. п. 298.2.3.7 п. 298.2 ст. 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України, п. 177.1, п. 177.2, п. 176.1 ст. 176 ПК України, п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2, п. 183.3, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 202.1 ст. 202 ПК України, п. 51.1 ст. 51, п. п. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 розділу ІV ПК України є помилковим та спростовується дослідженими під час розгляду справи доказами.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому податкові повідомлення-рішення Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 09.04.2015 № , № , № та № 2 слід визнати протиправним та скасувати.

Крім того, контролюючим органом під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень нараховано платнику податків пеню по податку на додану вартість з граничним строком сплати 19.04.2015 в сумі 8 820, 56 грн. та податку на доходи фізичних осіб з граничним строком сплати 19.042015 в сумі 4 125,81 грн. Наявність такого нарахування вбачається з розрахунку штрафних санкцій за порушення податкового законодавства згідно акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 138/172/НОМЕР_4 від 26.03.2015 ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

Пеня нарахована контролюючим органом на підставі п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України, відповідно до якої пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність висновків контролюючого органу про заниження податкових зобов'язань платником податків і незаконність проведених донарахувань, то застосування пені в такому випадку є також незаконним.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що нарахування пені проведено контролюючим органом без винесення будь-якого рішення (яке і не передбачено Податковим кодексом), то суд вважає за необхідне з метою захисту прав позивача вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправними дії Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо нарахування пені в сумі 8 820,56 грн., та в сумі 4 125,81 грн.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та його слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і нарахованої пені, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 09.04.2015 № , № , № та № 2.

Визнати протиправними дії Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо нарахування пені в сумі 8 820,56 грн., та в сумі 4 125,81 грн.

Присудити з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 487,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко