Справа № 159/7666/14а,2а/159/11/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року № 876/1678/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю,

встановив:

25.12.2014 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області у якому просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду та зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії, як державному службовцю, з дня її призначення (11.04.2009) у розмірі 87% посадового окладу, з урахуванням усіх видів оплати праці на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, залишивши визначений базовий місяць для проведення індексації жовтень 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 11.04.2009 відповідачем йому призначено пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу». Однак, під час призначення пенсії, у заробіток не враховано суми: матеріальних допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань; індексації заробітної плати. У звязку з цим він звернувся з заявою про проведення перерахунку пенсії. Проте, відповідач листом від 03.12.2014 № 313/Г-01 у перерахунку пенсії відмовив, посилаючись на те, що суми матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, не входять до складу заробітної плати державного службовця. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Так як на вказані матеріальні допомоги та індексацію нараховувався та сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, такі мали бути враховані відповідачем у заробіток під час обчислення пенсії.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2015 позов задоволено частково. Зобовязано УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю, з урахуванням фактично отриманих ним сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати, починаючи з 25.06.2014, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація не є складовими заробітної плати державного службовця у розмінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому відсутні підстави для їх врахування до складу заробітної плати при обчисленні пенсії. Крім того, звертає увагу на те, що пенсія позивача була обчислена з виплат зазначених у довідці від 02.04.2009 № 3/50-1756.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участі та те, що цю справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, оскільки суми матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати є складовими заробітної плати державного службовця, які враховуються при обчисленні пенсії. При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що перерахунок пенсії слід провести з 25.06.2014, оскільки позивач з позовом до суду звернувся 25.12.2014, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за період з 11.04.2009 по 24.06.2014.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується частково, оскільки вони зроблені без належного зясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Індексація грошових доходів встановлена Законом України «Про індексацію грошових доходів громадян» від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету-статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Таким чином правильними є висновки суду першої інстанції про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням сум матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також індексації.

Також суд першої інстанції вірно вказав на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог з 11.04.2009 по 24.06.2014, оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, а тому під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати визначений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія позивачу виплачувалася кожного місяця, а тому про недоотримання сум пенсії, він повинен був дізнаватися кожного місяця після її отримання.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 25.12.2014 та не надав доказів того, що цей строк пропущений з поважних причин, а із матеріалів справи не вбачається підстав для визнання пропуску строку з поважних причин.

Однак, суд першої інстанції невірно застосував наслідки пропуску позивачем без поважних причин строку звернення до адміністративного суду, оскільки у відповідності до ст. 100 КАС України це є підставою для залишення відповідних позовних вимог без розгляду, а не відмови у задоволенні позову.

Таким чином, у відповідності до ст. 100 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення позовних вимог в частині за період з 11.04.2009 по 24.06.2014 включно.

Крім того суд першої інстанції не врахував того, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (у редакції чинній на час призначення пенсії) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно п. 5 цього Порядку визначено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з аналізу наведених вище положень можна дійти висновку, що призначення пенсії здійснюється Пенсійним органом на підставі поданої особою, яка звернулась за призначенням пенсії, довідки про заробітну плату.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, для призначення пенсії позивачем була надана довідка про заробітку плату від 02.04.2009 № 3/50-1756 (а.с. 11), яка не містила інформації про виплачені позивачу протягом періоду з квітня 2007 по березень 2009 під час проходження публічної служби сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати.

Суд першої інстанції, зобовязавши відповідача провести перерахунок пенсії з 25.06.2014 не врахував того, що на цей час у відповідача, як субєкта владних повноважень на якого покладено обовязок обчислення та виплату пенсії, була відсутня довідка, яка б містила відомості про нараховані та виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації. Така довідка позивачем подана під час звернення за перерахунком пенсії 12.12.2014 (а.с. 8), а саме довідка від 05.12.2014 № 5/44-1082 (а.с. 12), з якої вбачається, що за період з 01.04.2007 по 31.03.2009 ОСОБА_1 надавалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати всього в сумі 34548,14 грн.

Оскільки позивачем при зверненні у 2009 році за призначенням пенсії довідка про складові заробітної плати не містила інформації щодо виплат матеріальних допомог та сум індексації заробітної плати, пенсія підлягає перерахунку з дня подання довідки, яка містить такі відомості, тобто з 12.12.2014.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення відповідних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 100, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2015 року у справі № 159/7666/14-а (2-а/159/11/15) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, в частині позовних вимог за період з 11.04.2009 по 24.06.2014 включно залишити без розгляду.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області з 12.12.2014 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат за період з 01.05.2008 по 30.04.2010 згідно довідки від 05.12.2014 № 5/44-1080 виданої Ягодинською митницею Міндоходів, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 16885 грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 16788 грн та індексації заробітної плати в сумі 875,14 грн, з урахуванням виплачених сум.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_2