Справа № 754/5295/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/5295/15 Головуючий у 1-й інстанції: Саламон О.Б. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Агаркові Б.М.

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4 (довіреність від 15.06.2015)9,

представника відповідача Мних-Котляр Н.М.(довіреність від 29.07.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком та зобов'язати відповідача таку пенсію призначити відповідно до пункту 7-2 Розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.03 2000 р. по 01.03.2001 р. у фізичної особи-підприємця.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та безпідставність судового рішення, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті справи. На обґрунтування апеляційної скарги наголошує, що управління діяло відповідно до чинного законавства.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала і просила її задовольнити, в той час, як позивачка та її представник проти цього заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 30.12.2014 року позивачці виповнилось 55 років, у зв»язку з чим вона наступного дня, тобто, 31.12.2014, подала заяву до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про призначення їй пенсії за віком на тій підставі, що їй виповнилося 55 років і має трудовий стаж більше 30 років.

Однак, відповідач відмовив у цьому, посилаючись на те, що страховий стаж позивачки становить 29 років 4 місяці 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії при досягненні 55 - ти річного віку, відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

Таку відмову УПФУ позивачка вважає незаконною, тому звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з чим погоджується і судова колегія.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом з тим, відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону (в редакції Закону України від 08.07.2011 р. N 3668-VI), до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Як наголошує апелянт та вбачається із заяви про призначення пенсії (а.с.31), позивачка при своєму зверненні до УПФУ не надала трудовий договір від 01.03.2000 року, укладений з підприємцем ОСОБА_6, та довідку на підтвердження своєї роботи за період з 01.03.2000 по 01.03.2001 (а.с.13а,14).

Разом з тим, частиною 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з облікової картки про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 (а.с.12-13), у спірному періоді страхові внески за позивачку сплачувались фізичною особою підприємцем ОСОБА_6.

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 (з подальшими змінами), передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Апелянт наголошує, що ця норма застосовується лише у разі призначення пенсії після досягнення особою пенсійного віку і не поширюється на правовідносини з приводу дострокового виходу на пенсію.

Разом з тим, колегія суддів не приймає такі доводи апелянта, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах пенсійного законодавства.

Так, статтею 9 Закону №1058, визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, Порядок №22-1 регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) всіх видів пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і не передбачає окремої процедури для звернення за призначенням дострокової пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста Києва - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 14 серпня 2015 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.