Справа № 2а-720/10/1470
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 год. 50 хв.

м. Миколаїв

29.04.2010 Справа № 2а-720/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Птичкіної В.В. при секретарі судового засідання Ланько О. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомПрокурора Заводського району м. Миколаєва, вул. Бузніка, 14, м. Миколаїв, 54021

в інтересах держави в особіТериторіального управління Головавтотрансінспекції у Миколаївській області, вул. Будівельників, 15-А, м. Миколаїв, 54042

до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Єдине транспортне агенство", АДРЕСА_1, 54058

простягнення фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн.,
за участю

прокурора: Брезіцького В.С.

представника позивача: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Заводського району м. Миколаєва звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Територіального управління Головавтотрансінспекції у Миколаївській області (надалі інспекція) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдине транспортне агентство»(надалі відповідач) фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

В судовому засіданні прокурор і представник інспекції позовні вимоги підтримали.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неприбуття не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не подав.

Враховуючи те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар. с. 28), суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора і представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт»(надалі Закон № 2344) постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 був затверджений «Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», який визначив процедуру здійснення державного контролю за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі субєкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими субєктами господарювання безпеки автомобільних перевезень (надалі Порядок).

Як вказано у пунктах 4 і 5 Порядку, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі; державний контроль здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно з пунктом 15 Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється зокрема наявність визначених статтею 48 Закону № 2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з «Графіком проведення рейдових перевірок з 13 липня по 19 липня 2009 року»(ар. с. 19) на 18 липня 2009 року була запланована рейдова перевірка посадовими особами інспекції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «перевізників та транспортних засобів усіх форм власності, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом».

Як вказано у графіку та у завданні на перевірку від 08.07.2009 № 040923 (ар. с. 18), був запланований «Рейд ДАІ, ДПІ м. Миколаїв з 08-00 до 17-00».

18.07.2009 вказаними посадовими особами інспекції був складений ОСОБА_3 № 131610 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (надалі акт перевірки, ар. с. 10). Як зазначено в акті перевірки, водій ОСОБА_5 на транспортному засобі, що знаходиться в оренді у відповідача, за товарно-транспортною накладною № 114074 від 18.07.2009 здійснював перевезення вантажу. В акті вказано про те, що у водія не було ліцензійної картки, що є порушенням статті 48 Закону № 2344.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344 за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

30.07.2009 інспекція направила відповідачу запрошення, в якому повідомила, що розгляд справи за актом № 131610 відбудеться 17.08.2009. Це запрошення відповідач отримав 01.08.2009 (ар. с. 8-9).

Згідно з частиною 4 статті 60 Закону № 2344 від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного органу управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

На підставі акту перевірки 17.08.2009 т.в.о. начальника територіального управління Головавтотрансінспекції було винесено постанову № 079037 про застосування до відповідача фінансових санкцій в сумі 1700 грн. Підставою для стягнення штрафу інспекція вказала абзац 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344 (ар. с. 6).

У відповідності з частиною 5 статті 60 Закону № 2344 порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

У пункті 28 Порядку зазначено, що фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Директор відповідача отримав постанову 28.08.2009 (ар. с. 6-7).

Як вказав представник інспекції, постанову відповідач не оскаржив.

Застосовані до відповідача санкції належать до адміністративно-господарських санкцій як такі, що відповідають визначенню, наведеному у частині першій статті 238 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 223 Господарського кодексу України встановлено, що строки застосування адміністративно-господарських санкцій до субєктів господарювання встановлюються цим Кодексом.

Статтею 250 Господарського кодексу України передбачено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім, випадків, передбачених законом.

Матеріалами справи підтверджено, що постанову інспекції від 17.08.2009 про застосування адміністративно-господарських санкцій прийнято в межах строків, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдине транспортне агентство» (ідентифікаційний код 33798119, місцезнаходження АДРЕСА_2, 54058) фінансові санкції в сумі 1700 грн. (одна тисяча сімсот грн.) на користь Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення постанови, якщо протягом цього часу не буде подано заяви про апеляційне оскарження постанови. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, тоді постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення/отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Птичкіна