Справа № 817/1925/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор У.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"04" серпня 2015 р. Справа № 817/1925/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

при секретарі Шведюк М.М. ,

за участю представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" квітня 2015 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, скасування рішення та вимоги, визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 23.05.2014 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-5 від 13.01.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000041742 від 03.03.2014 року. Крім того, просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у формуванні в акті перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 висновків про безпідставність формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість по безтоварних операціях продажу для КП "Рівнепаливо" Рівненської обласної ради, ЗАТ "Рімал", ТОВФ "Ольвія", ЗАТ "Рівненський домобудівний комбінат", ТОВ "Рівненський МЖК", ТОВ БМУ "Прожитлобуд-2", ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Рівнепромекобуд", ТОВ "Екотехмаркет" на суму 2880210,00 грн. та визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, які полягають у формуванні в акті перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 висновків про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту по податку на додану вартість по безтоварних операціях придбання товарів з ТОВ "Бріт", ТОВ "КОМОРА ГРУП", ТОВ агрофірма "МАЯК", КП "Рівнепаливо" Рівненської обласної ради, ДП "Волиньвугілля", ВП "Шахта Бужанська", ВАТ Здолбунівський завод будівельних матеріалів", ТОВ "ЗБУТПРОЕКТ-1", ВП "Шахта №9", ДП "Волиньвугілля", ТОВ "СВН-АНТАРЕКС", ТОВ ВКФ "Мілана" на загальну суму 287579,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що висновки Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області викладені в акті перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки товарно - транспортні накладні відповідно до вимог статей 138, 177 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Вказав, що податкове повідомлення - рішення № від 23.05.2014 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) №ф-5 від 13.01.2014 року та рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000041742 від 03.03.2014 року є незаконними та протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 23.05.2014 року.

Скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській про сплату боргу (недоїмки) №ф-5 від 13.01.2014 року.

Скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000041742 від 03.03.2014 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірність прийнятих ним рішень.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19.

На підставі акту перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області винесено:

- податкове повідомлення - рішення № від 03.03.2014 року

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-5 від 13.01.2014 року;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000041742 від 03.03.2014 року.

Вказане податкове - повідомлення рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 25.04.2014 року №26/14/17-00-10-05-105/76-78 податкове повідомлення - рішення № від 03.03.2014 року скасовано в частині грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 316,80 грн. основного платежу та 79,20 грн. штрафної санкції.

На підставі рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 25.04.2014 року №26/14/17-00-10-05-105/76-78 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 23.05.2014 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 216923,86 грн., в тому числі 173131,08 грн. за основним платежем та 43792,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що в період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року позивач мав взаємовідносини з КП "Рівнепаливо" Рівненської обласної ради, ЗАТ "Рімал", ТОВФ "Ольвія", ЗАТ "Рівненський домобудівний комбінат", ТОВ "Рівненський МЖК", ТОВ БМУ "Прожитлобуд-2", ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Рівнепромекобуд", ТОВ "Екотехмаркет", ТОВ "Бріт", ТОВ "КОМОРА ГРУП", ТОВ агрофірма "МАЯК", ДП "Волиньвугілля", ВП "Шахта Бужанська", ВАТ Здолбунівський завод будівельних матеріалів", ТОВ "ЗБУТПРОЕКТ-1", ВП "Шахта №9", ТОВ "СВН-АНТАРЕКС", ТОВ ВКФ "Мілана".

На підтвердження здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами позивачем долучено до матеріалів справи накладні, податкові накладні, копії банківських виписок та квитанції.

Крім того, з пункту 1.13 акту перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 вбачається, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 для перевірки надавалися первинні бухгалтерські документи (виписки), платіжні доручення, книга обліку доходів та витрат №10405/1 від 11.07.2000 року, №979/1 від 04.08.2011 року, декларації про отримані доходи, декларації з ПДВ, податкові розрахунки та звіти, накладні, податкові накладні, документи що підтверджують понесені витрати, первинні документи, установчі документи.

Як вбачається з акту перевірки від 13.01.2014 року №239//17-16-17-01-19 податковий орган дійшов до висновку про завищення позивачем валових витрат за 2011 рік на суму 369182,87 грн., за 2012 рік на суму 678784,00 грн., про безпідставне віднесення до податкових зобов'язань суми 288210,00 грн. та про завищення податкового кредиту на суму 287579,00 грн., у зв'язку з тим, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 до перевірки не надано товарно - транспортні накладні або інші документи, які підтверджують факт передачі чи транспортування товару.

Судом вірно зазначено, що законодавцем чітко визначено, що належним чином оформлена податкова накладна є достатньою підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту по даті здійснення хоча б однієї із першій подій (перерахування коштів в оплату товарів або отримання таких товарів), за умови виписки такої податкової накладної платником податку на додану вартість.

Право платника податків, на віднесення витрат до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, виникає за умови наявності підтвердження факту здійснення господарських операцій, первинними документами та податковими накладними, виписаними особами зареєстрованими платниками податку на додану вартість, а також за умови повязаності таких витрат із господарською діяльністю платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що товарно-транспортні накладні, на відсутність яких вказує відповідач в обґрунтування своїх висновків про нереальний характер господарських операцій, не є обов'язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару, а є первинним документом, що підтверджує операції учасників транспортних перевезень (вантажовідправника, вантажоотримувача, перевізника), тому її відсутність у покупця товару за наявності належних первинних документів, що підтверджують поставку та оприбуткування товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарських операцій поставки товару.

Крім того, правилами ведення бухгалтерського обліку не передбачено обов'язкового ведення і зберігання товарно - транспортних накладних на перевезення вантажів автомобільним транспортом для підтвердження правомірності формування податкового кредиту.

Вказаної позиції дотримується і Міністерство доходів і зборів України. Так, в листі №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 від 19.09.2013 року Міндоходів зазначає, що підставами для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформленої податкової накладної, митної декларації, заяви зі скаргою на постачальника, поданої відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, бухгалтерської довідки, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, або інших документів, передбачених пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України. Товарно - транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно зазначено, що висновки Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про завищення позивачем валових витрат за 2011 рік на суму 369182,87 грн., за 2012 рік на суму 678784,00 грн., про безпідставне віднесення до податкових зобов'язань суми 288210,00 грн. та про завищення податкового кредиту на суму 287579,00 грн., у зв'язку з тим, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 до перевірки не надано товарно - транспортні накладні або інші документи, які підтверджують факт передачі чи транспортування товару є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, наявними в матеріалах справи виписками про банківські операції за 2010, 2011 та 2012 роки спростовуються твердження відповідача, викладені в поданих запереченнях, про те, що позивачем не надано документів оплати товарів (робіт, послуг) по операціях з контрагентами.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання відповідача на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі № 817/3898/14, оскільки підставою для висновку суду щодо поставки товарів позивачем стало те, що КП "Рівнепаливо" не пред'явило відповідних товарно-транспортних накладних, які повинні були бути у нього. При цьому, товар не рухався від позивача до КП "Рівнепаливо", а рухався від контрагентів-постачальника позивача до КП "Рівнепаливо".

Колегія суддів зазначає, що позивач не може нести відповідальність за не належне зберігання документів та ведення бухгалтерського обліку своїм контрагентом.

Таким чином, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 23.05.2014 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 216923,86 грн., в тому числі 173131,08 грн. за основним платежем та 43792,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями підлягає скасуванню.

Поряд з тим, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що скасуванню підлягають також вимога про сплату боргу (недоїмки) №ф-5 від 13.01.2014 року та винесене на підставі вимоги рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №000041742 від 03.03.2014 року.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог постанову суду першої інстанції не оскаржена, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" квітня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вул.Мірющенка,51б/4,м.Рівне,33000

3- відповідачу: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

4 - представник позивача , ОСОБА_5 АДРЕСА_1, 33000 - ,