Справа № 872/7883/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" серпня 2015 р.справа № 804/4844/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі № 804/4844/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ "Рафтола" з податку на додану вартість за січень 2015 року, а податкову декларацію ТОВ "Рафтола" з податку на додану вартість за січень 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 16.02.2015 року; зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ "Рафтола" з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ "РАФТОЛА".

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем було прийнято рішення про відмову у прийнятті податкової звітності у зв'язку з одностороннім розірванням відповідачем договору про визнання електронних документів від 25.04.2013 року № 3360. Договір податковим органом розірвано з тих підстав що у лютому 2015 року відповідачем нібито було встановлено відсутність за місцем знаходження підприємства. Дані дії позивач вважає неправомірними, оскільки єдиним належним доказом того, що позивач не знаходиться за адресою реєстрації може бути лише відповідний запис у ЄДР. Жодні внутрішні документи податкового органу, як довідки, акти тощо, не можуть встановлювати факт відсутності платника податків за місцем реєстрації.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю "Рафтола" з податку на додану вартість за січень 2015 року, а податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Рафтола" з податку на додану вартість за січень 2015 року вважати такою, що подана у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 16 лютого 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в частині задоволених позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у поданій позивачем декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року обов'язковий реквізит "місцезнаходження платника податків" не містить достовірної інформації, оскільки при здійсненні виїзду за податковою адресою ТОВ «Рафтола» у м. Дніпропетровськ, вул. Возз'єднання, буд. 25, встановлено, що ні посадові особи, ні саме підприємство не знаходиться за вказаною адресою, що є підставою для розірвання договору про визнання електронних документів та неприйняття податкової звітності.

В частині відмови в задоволенні позову постанова суду не оскаржувалась.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та обговоривши останні, встановила наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ "Рафтола" () знаходиться на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

25.04.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 3360 про визнання електронних документів. 14.01.2015 року посадовими особами ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська було здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ "Рафтола": м. Дніпропетровськ, вул. Возз'єднання, буд. 25, з метою вручення листа № 625/10/15-1. При здійсненні виїзду було встановлено, що за податковою адресою ні посадові особи ТОВ "Рафтола", ні саме підприємство не знаходиться, про що було складено відповідний акт № 91/15-1/37006977. За таких підстав, відповідно до п. 6.4. договору № 3360 з ТОВ "Рафтола" при визнання електронних документів, відповідачем було розірвано зазначений договір. Враховуючи те, що зазначений договір було розірвано податковим органом в односторонньому порядку на законних підставах, позивач не мав права подавати податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 року засобами електронного зв'язку в електронному вигляді.

16.02.2015 року засобами електронного зв'язку на електрону адресу відповідача направлено податкову декларацію за податковий період січень 2015 року. 16.02.2015 року позивачем отримано електронну квитанцію № 1 якою повідомлялося, що документ не прийнято у зв'язку з тим, що ТОВ "Рафтола" заборонено прийом звітності по електронній пошті у зв'язку з відсутність договору з ДФС України.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Таким чином, вказаними нормами матеріального права визначено як обов'язок податкового органу щодо прийняття податкової звітності, так і підстави для відмови у прийнятті контролюючим органом податкової декларації.

Посилання відповідача на недостовірність зазначення обов'язкового реквізиту податкової декларації - місцезнаходження платника податку і як наслідок не прийняття електронних документів та розірвання в односторонньому порядку договору «Про визнання електронних документів» № 3360 не приймається колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 31.03.2015 місцезнаходженням позивача є: 49017, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, Ленінський район, вулиця Возз'єднання, будинок 25. (а.с. 54).

Записи про відсутність особи за місцем реєстрації в ЄДР не вносились.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що відсутність позивача за місцем реєстрації є підставою для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, але така відсутність повинна бути визначена у встановленому діючим законодавством порядку, а не лише на підставі довідок чи актів податкового органу.

З огляду на викладене в поданій податковому органу податковій декларації за січень 2015 року податкова адреса платника податку - ТОВ "Рафтола" зазначена у відповідності з визначеним в установленому порядку його місцезнаходженням, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а відтак податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року заповнена позивачем у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України та є податковою звітністю в розумінні чинного законодавства України.

Колегія суддів також зазначає, що судом за вказаною адресою надіслана судова повістка про виклик до суду, яка отримана повноважним представником позивача, що також спростовує доводи податкового органу про відсутність позивача за місцем реєстрації.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі № 804/4844/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко