Справа № 804/7734/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 р. Справа № 804/7734/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська (далі - позивач) до Дочірнього підприємства «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади» про стягнення заборгованості в сумі 51 940,90 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протягом 2014р. не перераховував кошти на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою, відповідно до інших законодавчих актів на 2014 рік, що призначена особам - працівникам відповідача, повідомлення про суми яких направлені на адресу відповідача та отримані останнім. В судове засідання представник позивача не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління.
Відповідач в судові засіданні, призначені на 21.07.15 та 11.08.15, не прибув. Відповідно до клопотання від 20.07.15 відповідач просить перенести розгляд справи, призначений на 21.06.15 у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному (а.с.21); відповідно до клопотання відповідача від 31.07.15 останній просить перенести засідання, призначене на 11.08.15, у зв'язку із перебуванням уповноваженого представника у щорічній відпустці, до вказаного клопотання відповідачем додана копія наказу про надання відпустки раднику директора з правових підстав (а.с.40-41). Суд не визнає поважними причини неявки відповідача в судові засідання 21.07.15 та 11.08.15, адже відповідачем не надано до суду доказів перебування представника на лікарняному 21.07.15, а також доказів відсутності в штаті відповідача інших осіб задля здійснення представництва інтересів відповідача в суді, окрім радника директора з правових підстав. Відповідно до заперечень відповідача останній просить відмовити в задоволені позову, зазначивши, що виплати різниці у розмірі пенсій і доставкою наукових пенсій для державної установи не є ні збором, ні страховим внеском, ні обов'язковим платежем, вказана різниця, на думку відповідача, може бути сплачена лише на добровільних засадах (а.с.36-38).
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при винесені рішення виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Відповідач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 05757883, дані про державну реєстрацію припинення юридичної особи станом на дату розгляду справи відсутні, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зареєстрований у позивача; відповідач є науково-дослідною установою з комплексного вирішення проблем науково-технічного супроводження трубного виробництва та має 100% державної власності.
Як вбачається з матеріалів справи, спірна сума заборгованості в розмірі 51 940,90 грн. складається з сум витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2014р.
Судом встановлено, що на підприємстві відповідача працювали громадяни, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність". Позивачем відповідачу надсилались повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2014 рік. Відповідно до даних цих повідомлень, відповідачу належало перерахувати кошти на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2014 рік, на загальну суму 51 940,90 грн.
Суд відмічає, що відповідно до ч.5 статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників небюджетних державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.
Відповідно до п.5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III -IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу надсилається повідомлення за встановленим зразком. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
Як зазначено вище, відповідно до надісланих протягом 2014р. на адресу відповідача повідомлень останньому належало перерахувати кошти на фінансування різниці між сумою пенсії, визначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за 2014р. на загальну суму 51 940,90 грн. Відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню відповідачем не сплачена означена сума. Доказів сплати означеної суми заборгованості або припинення існування такого обов'язку з будь-яких інших підстав відповідач до суду не подав.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач обтяжений обов'язком відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання такої пенсії, а визначена позивачем в повідомленнях сума відшкодування відповідачем в ході розгляду справи не спростована, заявлена в позові вимога є обґрунтованою, а відтак, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.7-11, 122, 128, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев