Справа № 2-а-420/11
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Петренко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу ДАІ міста Маріуполя Донецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 20 грудня 2010 року вона на автомобілі НОМЕР_1 рухалась по вулиці Набережній в місті Маріуполі. В цей же день о 09.42 годині була зупинена інспектором ДАІ міста Маріуполя Донецької області для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Інспектор ДАІ вказав на те, що вона керувала автомобілем та проїхала на заборонений жовтий сигнал світлофора, про що ним був складений адміністративний протокол. Але насправді вона, рухаючись по вулиці Набережній, контролюючи наявність сигналу світлофора, який дозволяє рух (зелений), до часу безпосереднього перетинання дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) та дорожнього знаку 5.62 «Місце зупинки», продовжила рух не порушуючи при цьому ПДР. Спостерігаючи за подіями на перехресті по вулиці Набережній біля управління КХВ ВАТ «МК «Азовсталь», знаходячись біля «Конного двору», на відстані не менш 200 метрів від перехрестя, інспектор зафіксував вищевказане порушення. Вважає, що з даного місця інспектор не мав можливості належним чином зафіксувати всі обставини, викладені в постанові та протоколі про адміністративне правопорушення. Під час зупинки вона дала пояснення інспектору, що вона рухалась по вулиці Набережній з допустимою швидкістю та проїхала світлофор при виїзді від управління КХВ на зелений сигнал, але інспектор ДПС не взяв до уваги її пояснення. Крім того, присутні свідки цієї події не були допитані інспектором, хоча вона на цьому наполягала. Вважає, що дані обставини свідчать про необґрунтованість накладення адміністративного стягнення. Також в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення їй не були розяснені права та обовязки, що передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. В протоколі вона вказала, що з вказаним правопорушенням не згідна. Вважає, що складання протоколу по даному правопорушенню не відповідає вимогам п.1.6 Розпорядження № 466 МВС України від 21 травня 2009 року, а саме: виключити випадки складання у відношенні водіїв транспортного засобу адміністративні протоколи без доказів їх вини або достатніх доказів порушення ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків та інше). Крім того вважає, що інспектор ДАІ грубо порушив порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення згідно ст.256 КУпАП, тобто не були внесені свідчення свідків. Позивачка вважає згадану постанову не обґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи, вважає зазначену постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивачка ОСОБА_1 до відкритого судового засідання зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила задовольнити позов.

Відповідач до відкритого судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що в матеріалах справи маються розписки про отримання судових повісток.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням позивачки та добавив, що 20 грудня 2010 року приблизно о 10 ранку він їх з ОСОБА_1 на її автомобілі марки «ДЕУ Матіз», під її керуванням по вулиці Набережній. В той же день їх зупинив інспектор ДАІ та склав протокол про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху та здійснила рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора. Але насправді вона не порушувала правила дорожнього руху та їхала тільки на дозволяючий зелений сигнал світлофору. Крім того, вказує на те, що під час складання протоколу, він бажав дати свідчення як свідок, але інспектор не взяв до уваги його пояснення та взагалі відмовився їх вносити до протоколу. Інших свідків цієї події більше не було.

Вислухавши позивачку та свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1.6. Розпорядження № 466 Міністерства Внутрішніх Справ України від 21 травня 2009 року виключити випадки складання у відношенні водіїв транспортного засобу адміністративні протоколи без доказів їх вини або достатніх доказів припущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, свідчення свідків та інше).

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримала одразу 20 грудня 2010 року та звернувся до суду в строк, передбачений законодавством України.

Крім того, при складанні постанови вона була позбавлена права на отримання правової допомоги, їй не були розяснені норми ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Згідно постанови АН № 88961 від 20 грудня 2010 року, яка була винесена інспектором ДПС відділу ДАІ міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_3, на підставі складеного протоколу АНІ № 478259 про адміністративне правопорушення, яке мало місце 20 грудня 2010 року о 09-42 годині по вулиці Набережній в місті Маріуполі Попова ОСОБА_4 керувала автомобілем НОМЕР_1 проїхала на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 Г ПДР України. На підставі вказаного на позивачку було накладено адміністративне стягнення згідно з санкцією ст.122 ч.2 КУпАП, штраф у розмірі 425 грн.

Однак при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачка вказала, що правил дорожнього руху не порушувала та з даним протоколом вона не згідна. Крім того, в протоколі письмово вказала, що вона здійснювала рух по вулиці Набережній та проїхала світлофор на зелений моргаючий сигнал. На вказаних поясненнях наполягає при розгляді справи у суді.

Тому суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що позивачкою ОСОБА_1 було скоєно правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

У судовому засіданні натомість було встановлено, що позивачка дійсно керувала 20 грудня 2010 року автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Набережній в місті Маріуполі, однак правил дорожнього руху вона не порушувала, тому як відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу правопорушення.

Таким чином, суд, з урахуванням пояснень позивачки, вивчених у сукупності доказів, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 14-1, ч. 2 ст. 122, 247, 251, 252, 254, 256, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху, що чинні з 1 січня 2002 р. із змінами та доповненнями, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу ДАІ міста Маріуполя Донецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серія АН № 88961 від 20 грудня 2010 року, винесеної інспектором відділу ДАІ міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя