Справа № 534/983/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 р. Справа № 534/983/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/983/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із зазначеним позовом до УПФУ у м. Комсомольську, в якому прохає визнати дії відповідача неправомірними, зобов`язати УПФ з 16.04.2011 року здійснити належним чином розрахунок пенсії ОСОБА_1, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат на загальну суму 28522 грн. 05 коп. та провести виплату недоплачених сум пенсійних виплат за вказаний період.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 2011 року позивач перебуває на обліку в УПФ у м. Комсомольську, і після звільнення з державної служби вона звернулась до відповідача із відповідною заявою про зміну виду пенсійного забезпечення з 16.04.2011 року. Проте, відповідачем під час обчислення заробітної плати для призначення пенсії не було включено до розрахунку розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат на загальну суму 28522 грн. 05 коп., що на думку позивача призвело до заниження розміру пенсійних виплат.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Управління пенсійного фонду України у м. Комсомольську щодо не включення розмірів матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат до суми виплат, обчислюваної для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» - протиправними. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у м. Комсомольську здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат з 12.11.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії за цей же період. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп. та 730 грн. 80 коп. витрат на правову допомогу.

Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та нормативно-правову базу, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату не враховується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків, оскільки ці виплати не належать до складових заробітної плати, передбачених ст.33 Закону України «Про державну службу».

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Представник позивача подав письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015 року без змін.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга частковому задоволенню.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м.Комсомольську і починаючи з 16.04.2011 року отримувала пенсію за віком згідно з Закону України «Про державну службу». Згідно з повідомленням управління (а.с.7) для розрахунку пенсійної виплати позивача були враховані суми виплат з урахуванням посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років без урахування виплат на матеріальну допомогу, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат.

Довідки про здійснення виплат та нарахування страхових внесків надано за встановленою на час видачі формою (а.с.9,10). Спору щодо сплати внесків не має.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову виходить з таких підстав.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII в редакції на момент призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Наступні зміни до законодавства, щодо розміру пенсії від заробітної плати не передбачають зміну вже призначених пенсій.

Частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 2 цього ж Закону встановлено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами нормами.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату враховуються виплати, які згідно із статтею 2 Закону України "Про оплату праці" входять до структури заробітної плати та на які було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 35 Закону України "Про державну службу" щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і являється об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" передбачалося, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Постановою КМУ від 09.03.2006 р. №268 встановлювалося, що керівникам надано право в межах установленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася до щорічної відпустки відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу», і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовими частинами фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення та перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону № 1058-IVнараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Перевагу мають спеціальні норми що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України №1058-IV та стаття 66 Закону №1788-ХII.

Відповідно до п. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5 ( далі - Інструкція № 5 ) до фонду заробітної плати відноситься : фонд основної заробітної плати; фонд додаткової заробітної плати; інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Положеннями п. п 2.2.7 Інструкції № 5 визначено, що до складу додаткової заробітної плати відносяться суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників.

Згідно з п. п 2.3.3 п. 2.3 Інструкції № 5, до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат відноситься матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31 ).

ОСОБА_2 матеріальна допомога здійснюється у розмірах, передбачених нормативно-правовими актами, або визначена у колективному договорі підприємства, що надається працівникам як за умови подання заяви, так і без неї ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом ) та належить до заробітної плати як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а отже, є базою для нарахування та утримання єдиного внеску.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» до складу заробітної плати державного службовця, з розміру якої обчислюється чи перераховується пенсія, підлягають включенню всі суми виплат, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, щомісячна індексація заробітної плати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11 та в постанові від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Щодо заперечень про не підтвердженість сум витрат на правову допомогу, про що зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним відмітити наступне.

Стаття 90 КАС України передбачає компенсацію таких витрат. Однак, ст. 94 КАС України передбачає, що відшкодуванню підлягають лише здійснені витрати. Тобто, витрати повинні бути фактично понесені стороною. До матеріалів справи документи про фактично понесені витрати на правову допомогу (квитанція, виписка банку , тощо) не надано, тому в частині стягнення витрат на правову допомогу постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/983/15-а скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 730 грн. 80 коп..

В іншій частині постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/983/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_4