Справа № 442/6328/14-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Київ К/800/5097/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку пенсії винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру її пенсії з 08 листопада 2012 року з урахуванням фактично виплачуваного розміру надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків від посадового окладу, що виплачувався на момент звільнення з роботи та з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 04 червня 2014 року з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації грошового доходу) згідно поданої довідки, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язати відповідача виплачувати пенсію з врахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 відсотків від посадового окладу з 08 листопада 2012 року, а з 04 червня 2014 року також з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та індексації грошового доходу.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо неврахування позивачу при розрахунку пенсії винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків та невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації грошового доходу. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії починаючи з 08 листопада 2012 року з врахуванням фактично виплачуваного розміру надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків, що виплачувався їй на момент звільнення з роботи та на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області виплачувати ОСОБА_2 пенсію з врахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 відсотків з 08 листопада 2012 року та з 04 червня 2014 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації грошового доходу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням фактично виплачуваного розміру надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків від посадового окладу, що виплачувався на момент звільнення з роботи та з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 08 листопада 2012 року до 20 лютого 2014 року та залишено позовну заяву в цій частині без розгляду. В решті постанову залишено без змін.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області просить постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року скасувати, а за справою прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 08 листопада 2012 року управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області призначило ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідно до посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що становить 5134,65 грн.

Стаж роботи на державній службі становить 10 років 2 місяці 29 днів. Загальний страховий стаж становить 39 років 10 місяців та 16 днів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з довідки Державної податкової служби у Львівській області від 08 листопада 2012 року №05-32/350 стосовно складових заробітної плати позивача, ОСОБА_2 враховувалась до заробітної плати доплата за вислугу років у розмірі 40 відсотків до посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 з врахуванням доплати за ранг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області зобов'язане здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з урахуванням всіх складових її заробітної плати, в тому числі сум матеріальної допомоги та сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21- 430а11.

Крім того, згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби у таких розмірах: від 1 до 2 років - 5%; від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10 років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20 років - 30%, від 20 до 25 років -35%, від 25 і більше років - 40%.

Згідно з пунктом 3 Постанови розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці.

Також, як правильно зазначив суд першої інстанції, статтею 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач на обґрунтування заперечень проти позову, визначаються умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 40 відсотків до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо відмови в перерахунку їй пенсії і зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням 40 відсотків за вислугу років від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 цього Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що до спірних правовідносин необхідно застосувати положення частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до змісту наведених норм визначальною умовою початку перебігу строку звернення до суду є момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановив суд, про призначення, складові заробітної плати, враховані при обчисленні розміру її пенсії та сам розмір пенсії ОСОБА_2 було відомо при поданні зави про призначення пенсії та після її отримання.

Отже, з цього часу вона повинна була дізнатись про порушення відповідачем її прав, зокрема, про протиправне, на її думку, врахування при обчисленні розміру пенсії надбавки за вислугу років в розмірі 20 відсотків, а не 40 відсотків від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг.

З урахуванням викладеного та того, що ОСОБА_2 подала позовну заяву до суду 21 серпня 2014 року, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовну заяву в частині позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням фактично виплачуваного розміру надбавки за вислугу років в розмірі 40 відсотків від посадового окладу, що виплачувався на момент звільнення з роботи та з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 08 листопада 2012 року до 20 лютого 2014 року необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року та постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2014 року, яка змінена ухвалою апеляційного суду, у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді В.М. Кочан

В.В. Швець