Справа № 404/10276/14-а (2-а/404/86/2015)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2015 р. справа № 404/10276/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2015 року

справа № 404/10276/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови в перерахунку розміру пенсії, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з дати останнього перерахунку пенсії станом на 01 лютого 2008 року, виходячи із 83 відсотків суми заробітної плати з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, обчисленої з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років та середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, заявлених довідкою Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08 жовтня 2014 року № 7991/10/11-28-05-32.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо неврахування при перерахунку пенсії у складі заробітної плати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, починаючи з 09 червня 2014 року, з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років та середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, згідно довідки Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08 жовтня 2014 року № 7991/10/11-28-05-32, з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та з 19 жовтня 2006 року отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» позивачу призначена пенсія державного службовця загальним відсотком розрахунку пенсії від заробітку 83% довічно, що підтверджується протоколом від 01 листопада 2006 року № 14133.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобовязано Головне управління Міндоходів у Кіровоградській області видати уточнюючу довідку про заробіток станом на 01 лютого 2008 року з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи, обчисленої з урахуванням 35 відсотків винагороди за вислугу років та середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Як підтверджується матеріалами справи, 23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області з заявою щодо перерахунку пенсії, з урахуванням довідки Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08 жовтня 2014 року № 7991/10/11-28-05-32.

Листом від 06 листопада 2014 року № 223/М-13 управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області повідомлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок, тому взяти до розрахунку довідку про заробітну плату від 08 жовтня 2014 року № 7991/10/11-28-05-32 не має можливості (а.с. 19-20).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток, але не більше 90 відсотків від сум заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування повинні бути включені відповідачем до заробітку, з якого обчислюється пенсія державного службовця.

В цій частині, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 2 статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пенсія позивачу призначена 19 жовтня 2006 року на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) у відсотковому розмірі від суми заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Щодо спору між сторонами про розмір надбавки за вислугу років, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що стаття 33 Закону України «Про державну службу» визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у відповідному розмірі від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Згідно довідки Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 08 жовтня 2014 року № 7991/10/11-28-05-32 про заробітну плату, що подається для перерахунку непрацюючим державним службовцям, винагорода позивача за вислугу років становила 35 відсотків та склала 450,45 грн.

Отже, органом Пенсійного фонду України має бути врахований при обчисленні пенсії державного службовця саме розмір надбавки за вислугу років у 35 відсотковому розмірі від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання).

Вирішуючи позовні вимоги суд першої інстанції визначив, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, разом з тим не застосував положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права позивача на позов та запобігає постійному збереженню стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Оскільки пенсійні виплати є щомісячними, тому про порушення свого права (якщо позивач вважає його порушеним) ОСОБА_1 могла дізнатися, ще при черговому отриманні пенсії кожного місяця.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, позовні вимоги за період з 01 лютого 2008 року по 09 червня 2014 року включно розгляду не підлягають.

Крім того, враховуючи приписи статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, та те, що ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою в орган пенсійного фонду 23 жовтня 2014 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії має бути проведений з 01 листопада 2014 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо періоду визначення дати перерахунку пенсії, розгляду позовних вимог заявлених поза межами строку звернення до суду, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині, в іншій залишенню без змін.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 202, 205, 207, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2015 року скасувати в частині визначення дати зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, зазначивши в абзацах третьому резолютивної частини постанови замість « 09 червня 2014 року» дату « 01 листопада 2014 року» та доповнивши абзацом четвертим наступного змісту:

Позовні вимоги за період з 01 лютого 2008 року по 09 червня 2014 року включно залишити без розгляду.

В звязку з цим, абзац четвертий резолютивної частини постанови вважати абзацом пятим.

В іншій частині постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим