Справа № 738/1127/15-а
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1127/15-а
№ провадження 2-а/738/24/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді Волошиної Н.В.

секретаря судового засідання Костюка І.А.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Скляр І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
28 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення . Позов мотивовано тим, що 24 липня 2015 року позивач отримав поштою копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанови №13 за справою про адміністративне правопорушення від 16 червня 2015 року, що була прийнята відповідачем, згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 211-4 КУпАП, а саме у незабезпеченні, як керівником підприємства, сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у ІНФОРМАЦІЯ_2 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 грн. Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови були здійснені відповідачем за його відсутності, без роз`яснення прав та без відібрання пояснень у нього, що є порушенням ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП. Позивач вважає, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, а відомості, які зазначені у протоколі та оскаржуваній постанові не відповідають дійсності. Позивач, посилаючись на ст.ст. 18, 104, 105, 106, КАС України, ст.ст. 288, 289 КУпАП просить поновити строк на оскарження постанови №13 за справою про адміністративне правопорушення від 16 червня 2015 року, визнати неправомірною і скасувати оскаржувану постанову у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові, просив задовольнити, та пояснив, що 10 червня 2015 року до нього в робочий кабінет зайшли ОСОБА_3 з невідомою йому особою у камуфляжній формі, не представились, не надали документів на підтвердження своїх повноважень, будь-яких вимог для виконання йому не вручали, а хотіли перекласти на нього обов`язок по врученню повісток працівникам підприємства, при цьому не вказали осіб, кому їх вручати, з проханням викликати в кабінет конкретних осіб для вручення їм повісток не зверталися, після того як він став висловлювати незадоволення їх поведінкою, вони залишили його кабінет і більше він їх не бачив, при цьому повістки для вручення йому не передали, а 24 липня 2015 року по пошті він отримав копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та прийнятті постанови не дотримані вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та його розгляду, зокрема протокол складений без його участі, йому не роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, не запропоновано подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, не повідомлено про дату та місце розгляду справи. Крім того, зазначив, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 211-4 КУпАП, оскільки не є керівником чи іншою відповідальною за військово-облікову роботу посадовою особою підприємства, є виконавчим, а не Генеральним директором підприємства.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 10 червня 2015 року працівники Менського районного військового комісаріату прибули до ТОВ «Нептун» для здійснення обов`язків щодо оповіщення військовозобов`язаних, які працюють на цьому підприємстві, але позивач відмовив у виклику військовозобов`язаних і запропонував працівникам Менського районного військового комісаріату покинути територію підприємства. Позивач порушив вимоги ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», п. 8 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію». Позивача було повідомлено про складання адміністративного протоколу, але він відмовився від підпису та надання пояснень, 16 червня 2015 року не з`явився до військового комісаріату на розгляд справи, а тому справа була розглянута без його участі, за результатами розгляду якої стосовно нього винесено Постанову №13 за справою про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 211-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 грн.. Також представник відповідача заявила клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду без поважних причин, зазначивши, що копія протоколу та постанови були направлені на адресу позивача рекомендованим листом, але останній навмисно його не отримував, а тому вважається таким, що був обізнаний про складання стосовно нього протоколу та винесення постанови.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, постанова має містити достовірні обставини адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 10 червня 2015 року старшим офіцером мобілізаційного відділення ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 211-4 КУпАП незабезпечення керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ, організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкода зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці.
За результатами розгляду цього протоколу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №13 за справою про адміністративне правопорушення від 16 червня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.211-4 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн..

Відповідно до вимог ст. 278 КупАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду тощо.
При встановленні фактичних обставин справи, із пояснень сторін, письмових доказів, які досліджувались в судовому засіданні, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено з порушенням вимог ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол складено без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП.
Доводи представника відповідача про складання протоколу у присутності позивача, який відмовився від підпису у протоколі, спростовуються як змістом протоколу, так і поясненнями самої ж представника відповідача під час судового розгляду, яка спочатку пояснила, що їй невідомо, де складався протокол, а в судових дебатах підтвердила, що протокол складався без присутності позивача. У протоколі відсутній запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, його мотиви відмовлення від підписання протоколу, пояснення та зауваження щодо змісту протоколу.
Доказів належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано, посилання на протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено дату та час розгляду справи є безпідставним, оскільки протокол складався у відсутності позивача і не був своєчасно йому вручений.
Відповідно до ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте в порушення вказаної норми закону, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не з`ясував вказаних обставин, постанову виніс лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам щодо його змісту, без участі особи, стосовно якої складено протокол. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, в матеріалах адміністративної справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, доповідної ОСОБА_3 та долучених ксерокопій повісток, які підлягали врученню, інших доказів немає, письмові пояснення від свідків не відбиралися, під час розгляду справи вони не допитувалися. За таких обставин, не зрозумілим є з чого виходив військовий комісар Менського районного військового комісаріату ОСОБА_2 , коли в своїй постанові робив висновки про відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , про його майновий стан.
Як вбачається із змісту протоколу та постанови, фабула правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фабулі, викладеній в постанові № 13 за справою про адміністративне правопорушення, а саме у постанові конкретизовано кого саме не сповістив ОСОБА_1 про виклик у військовий комісаріат, вказані прізвища працівників ТОВ «Нептун». Проте, під час судового розгляду було з`ясовано, що ОСОБА_4 взагалі ніколи не працював у ТОВ «Нептун», а ОСОБА_5 звільнився 16 січня 2015 року. Вказані обставини не були з`ясовані відповідачем.
Крім того, як вбачається із Статуту ТОВ «Нептун», у товаристві створюється колегіальний виконавчий орган Дирекція, яку очолює Генеральний директор, який відповідно до Статуту представляє інтереси Товариства в органах державної влади і управління, у суді, державних і громадських органах. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не було перевірено чи є ОСОБА_1 . Генеральним директором товариства й відсутні докази щодо покладення на нього, як на посадову особу товариства, обов`язків по виконанню військово-облікової роботи, а тому незрозумілим є те, яким чином особа, яка виносила постанову щодо ОСОБА_1 , з`ясовувала чи є він суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 211-4 КУпАП.
Всупереч вимогам ст. 71 ч. 2 КАС України, відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 червня 2015 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 211-4 КУпАП.

Щодо строків звернення до суду, то суд вважає, що вони не пропущені позивачем, оскільки обчислюються з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач дізнався про порушене право, коли 24 липня 2015 року отримав по пошті копію протоколу про адміністративне правопорушення від 10 червня 2015 року та постанови №13 за справою про адміністративне правопорушення від 16 червня 2015 року і в десятиденний строк звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Доводи представника позивача щодо пропуску позивачем строків звернення до суду без поважних причин, суд вважає безпідставними.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 71, 158 -163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №13 від 16 червня 2015 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 211-4 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Менський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Волошина