Справа № 823/1222/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1222/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.15р. у справі №823/1222/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання недійсними податкових консультацій

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними податкових консультацій відповідача - 1 від 14.04.15р. №7447/23-00-15-0117 та відповідача - 2 від 09.04.15р. №7568/6/99-95-42-03-15.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що висновки податкового органу, які лягли в основу податкових консультацій, суперечать податковому законодавству України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до відповідачів із запитом від 16.03.15р. №732 на отримання податкової консультації, у якому просив надати роз'яснення про те, який офіційний курс валюти, встановлений Національним банком України, треба застосовувати з метою обчислення доходів для цілей визначення податку на прибуток при експорті товарів на умовах передоплати (п.п.153.1.1.п.153.ст.153 Податкового кодексу України у редакції до 01.01.15р.). При цьому, позивач зазначив, що є платником податку на прибуток на загальних підставах за ставкою 18%; у 2014 році Компанія згідно з п.57.1. Податкового кодексу України застосовувала річний податковий період для нарахування і сплати податку. Протягом 2014 року Компанія здійснювала експорт продукції власного виробництва як на умовах наступної оплати, так і за попередньої оплати в іноземній валюті, отриманої у 2013 році та протягом 2014року.

Листом від 09.04.15р. №7568/6/99-95-42-03-15 Державна фіскальна служба України з посиланням на п.137.1.ст.137 та п.п.153.1.1.п.153.ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (у редакції до 01.01.15) роз'яснила, що доходи отримані (нараховані) платником податку в іноземній валюті у зв'язку з продажем товарів (виконанням робіт, наданням послуг), визначаються у таких спосіб:

у частині їхньої вартості, що не була сплачена у попередньому звітному році, - у національній валюті за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяла на дату визначення таких доходів. Тобто на дату переходу покупцеві права власності на товар (при реалізації товарів) або дату складання акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг (при реалізації робіт та послуг);

у частині раніше отриманої оплати (в попередніх звітних періодах) - за курсом, що діяв на дату її отримання. Тобто за фактом переходу права власності на товар чи підписання акта виконаних робіт (наданих послуг), але за офіційним курсом НБУ на дату отримання попередньої оплати.

Головне управління ДФС у Черкаській області листом від 14.04.15р. №7447/23-00-15-0117 щодо надання податкової консультації лише зацитувало редакцію п.п.153.1.1.п.153.ст.153 Податкового кодексу України, що діяла до 01.01.15р., вказавши, що згідно п.п.14.1.140 п.13.1.ст. 14 Податкового кодексу України офіційний (валютний курс) застосовується у значенні, наведеному в Законі України «Про Національний банк України».

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові консультації надано у відповідності до вимог Податкового кодексу України та вони не містять суперечностей з податковим законодавством.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковою консультацією є допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Надання податкових консультацій та наслідки їх застосування врегульовані главою 3 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2. цієї ж норми).

Згідно п. 53.1 статті 53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Отже, з наведених правових норм випливає, що податкова консультація, як спосіб роз'яснення практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, надається останнім з метою допомоги конкретному платнику податків у процесі реалізації ним податкового законодавства при здійсненні господарської діяльності.

Мета податкової консультації викласти (роз'яснити) платнику податків офіційне розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення правильної одностайної реалізації норми в усіх випадках, на які вона розрахована.

Податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, що має певні правові наслідки для платника податків, як відтак може бути оскаржена до суду.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись субґєктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субґєкт владних повноважень зобовґязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення субґєкта вланих повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Тобто, правовий акт індивідуальної дії повинен ґрунтуватися на оцінці відповідно до закону обставин, що мають значення у конкретній ситуації, не містити суперечностей нормам або змісту відповідного податку та, у будь-якому разі, повинно бути вмотивованим.

У даному випадку, податкова консультація Головного управління ДФС у Черкаській області надана згідно з листом від 14.04.15р. №7447/23-00-15-0117 не відповідає критеріям правового акта індивідуальної дії, як того вимагає закон, оскільки не містить роз'яснення практичного використання конкретної норми - п.п.153.1.1.п.153.ст.153 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.15р.), а лише цитує цю норму, без вказівки на розуміння контролюючим органом її змісту щодо дат, на які було фіксовано офіційний курс іноземної валюти, що використовується для перерахунку в національну валюту з метою обчислення доходу для цілей визначення податку на прибуток в частині раніше отриманої оплати (передоплати) при експорті товарів.

Така податкова консультація не містить практичної цінності, тому може бути визнана судом недійсною, так як вона не виконує своїх функцій відносно допомоги платнику податків по практичному застосуванню конкретної норми закону або іншого нормативно-правового акту щодо оподаткування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про протиправність оспорюваної податкової консультації, як необґрунтованої, невмотивованої та такої, що не відповідає критеріям та вимогам податкового законодавства України.

Щодо податкової консультації Державної фіскальної служби України, викладеної у листі №7568/6/99-95-42-03-15 від 09.04.15р., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п.п.153.1.1. п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.15р.) доходи, отримані/нараховані платником податку в іноземній валюті у зв'язку з продажем товарів, виконанням робіт, наданням послуг, у частині їхньої вартості, що не була сплачена в попередніх звітних податкових періодах, перераховуються в національну валюту за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату визнання таких доходів згідно з цим розділом, а в частині раніше отриманої оплати за курсом, що діяв на дату її отримання.

Отже, дана норма встановлює дати, на які було фіксовано офіційний курс іноземної валюти, що використовується для перерахунку: це дата визнання доходів за датою переходу покупцеві права власності на товар (п.137.1. ст.137 Податкового кодексу України), а в частині раніше отриманої оплати - дата отримання оплати за відповідними операціями.

При цьому, положення вказаної норми не прив'язують раніше отриману оплату конкретно до попереднього звітного періоду в цілях перерахунку доходів в національну валюту, як про це зазначає Державна фіскальна служба України у своїй податковій консультації №7568/6/99-95-42-03-15 від 09.04.15р., а чітко вказують - до дати фактичного отримання передоплати безвідносно до податкового періоду (попереднього чи звітного).

З наведеної норми слідує, що для визначення доходу від експорту товарів, у випадку передоплати, має використовуватись курс станом на дату отримання попередньої оплати, а не на дату відвантаження товарів.

А тому, вказана податкова консультація ДФС України - протиправна.

Так, відповідно до п. 152.9. ст. 152 Податкового кодексу України, для цілей розділу III («Податок на прибуток підприємств») використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, позивач у своєму запиті вказав, що у 2014 році Компанія згідно з п.57.1. Податкового кодексу України застосовувала річний податковий період для нарахування і сплати податку. Протягом 2014 року Компанія здійснювала експорт продукції власного виробництва як на умовах наступної оплати, так і за попередньої оплати в іноземній валюті, отриманої у 2013 році та протягом 2014року, у зв'язку з чим просила надати податкову консультацію щодо застосування офіційного курсу валюти для визначення доходів платника податку на прибуток у разі здійснення операцій з експорту товарів на умовах передоплати.

Зміст запитуваної консультації зрозуміла і ДФС України, що вбачається з листа №7568/6/99-95-42-03-15 від 09.04.15р.

За таких обставин, необґрунтованим колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що позивач не навів у своєму зверненні конкретної ситуації, яка потребує роз'яснення п.п.153.1.1.п.153.ст.153 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.15р.).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.15р. у справі №823/1222/15 - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.15р. у справі №823/1222/15 скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнати недійсними податкові консультації Державної фіскальної служби України №7568/6/99-95-42-03-15 від 09.04.15р. та Головного управління ДФС у Черкаській області №7447/23-00-15-0117 від 14.04.15р.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст постанови складений: 13.08.15р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.