Справа № 2а/593/43/15 593/790/15-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 р. Справа № 876/7793/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Затолочного В.С., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

У червні 2015 року позивач звернувся в суду з позовом до управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії як державному службовцю.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року позов задоволено. Зобовязано управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», включивши до розрахунку пенсії як складові заробітної плати нараховані та виплачені суми щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати померлої дружини ОСОБА_2 з 03.02.2015 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії по втраті годувальника.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Листом від 01 квітня 2015 року відповідач фактично відмовив позивачу у врахуванні до суми пенсії по втраті годувальника матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стаж роботи та індексації заробітної плати ОСОБА_2.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області (справа №- 593/388/14-а (2а/593/46/2014), яка залишена в силі судом апеляційної інстанції, зобовязано управління пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 27 вересня 2011 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, грошової винагороди за стаж та суму індексації заробітної плати за період з 01 вересня 2009 року по 31 серпня 2011 року згідно довідки Бережанського районного центру зайнятості за №-04-248 від 18 лютого 2014 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на момент призначення пенсії заявниці, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Системний аналіз наведеного дає змогу зрозуміти, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та компенсація за невикористані дні відпустки входила до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, в який зазначено, що є неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року у справі №593/790/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Затолочний В.С.

ОСОБА_3