Справа № 161/2903/15-а 2-а/161/144/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 876/5735/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про зобовязання провести обчислення, призначення та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ :

26 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області (далі УПФ України в м. Луцьку) провести обчислення, призначення та виплату йому пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки (2012, 2013 і 2014 року), що передують року звернення за призначенням пенсії з 23 січня 2015 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року у справі № 161/2903/15-а у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що йому призначено пенсію за вислугою років як офіцеру. Тому вважає, що право на пенсію за віком виникло у нього вперше. При цьому апелянт зазначає, що він не вимагає перерахувати вже призначену пенсію, а звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому призначення пенсії повинно проводитись відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Закону.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того що за позивачем уже визнано право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 23 жовтня 1998 року, тобто до 2008 року. Таким чином, призначення пенсії позивачу за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки 2012-2014 роки неможливе, так як йому вже призначена пенсія за іншим законом. Тому призначення позивачу пенсії за віком можливе лише із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012-2014 роки.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 жовтня 1998 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Як слідує з матеріалів справи, 23 січня 2015 року позивач звернувся до УПФ України в м. Луцьку з заявою про призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки 2012-2014 роки.

06 лютого 2015 року УПФ України в м. Луцьку листом за № 65/70-01 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки 2012-2014 роки.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, апеляційний суд приходить до переконання, що показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки позивачу вже призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 23 жовтня 1998 року, позовні вимоги про призначення, обчислення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки (2012, 2013 і 2014 року), що передують року звернення за призначенням пенсії є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року у справі № 161/2903/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.П.Сеник

ОСОБА_2