Справа № 2-а-1853/11
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2011 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

при секретарі Кушнаренко Е.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання здійснити нарахування і виплату доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, посилаючись на те, що віднесений до категорії дітей війни, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Натомість, доплати до пенсії нараховувалися і сплачувалися відповідачем не у повному розмірі, чим були порушені його права. Просить з цих підстав визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати вчинити нарахування та виплати доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2007 року - довічно.

Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Крім того, вважає що позивачем пропущено встановлений КАС України строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус «Дитина війни», знаходиться на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Відповідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Ст. 7 цього закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, на 2007 рік зупинено, зокрема, дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, встановлені певні обмеження щодо виплат підвищення до пенсії дітям війни.

09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року.

Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Зважаючи на це, суд вважає, що право на підвищення пенсії позивач набув з 09 липня 2007 року.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було внесено зміни до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, відповідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветерани війни мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту зазначене підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів Згідно України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 р. учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Отже з 22.05.2008 р. відновлена дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції до 01.01.2008 р., відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині зобовязання УПФУ виплатити на користь позивача підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 22 травня 2008 року.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Проте, на виконання вказаної норми Кабінет Міністрів України не приймав окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії "діти війни". Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року"Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачався розмір виплат дітям війни на 2008 рік, але розмір підвищення пенсії з 01 січня 2009 року даною постановою не передбачався і змін щодо цього питання в 2009 році в цю постанову не вносилось. І Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" таких обмежень щодо виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком дітям війни не встановлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що загальносуспільні потреби це потреби, направлені на задоволення всього суспільства, а у цьому випадку спірні виплати направлені на задоволення потреб обмеженого кола споживачів, зокрема визначених законом „Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі №1-21/2005), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України „Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 ст. 4 даного Закону (в редакції Закону від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Ст. 62 Закону „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006р., що набрав чинності з 1.01.2007р., був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, що втратила працездатність з 1 січня 380 грн., з 1 квітня 387 грн., з 1 жовтня 395 грн.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня 380 грн., з 1 квітня 406 грн., з 1 жовтня 411 грн. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої цієї статті, збільшений на 1%, що складає відповідно 410,06грн. та 415,11грн.

Ст. 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, що набрав чинності з 1 січня 2008р. був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а з 01 листопада 2009 року - 573грн. Стаття 71 цього Закону передбачає встановлення в абсолютних сумах лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку є розмір мінімальної заробітної плати. Однак, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 1 січня - 695грн., з 1 квітня - 706грн., з 1 липня - 709грн., з 1 жовтня - 723грн., з 1 грудня - 734 грн.

Таким чином, нарахування та виплата у періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, яка діяла до 01 січня 2007 року.

І відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України "Про соціальний статус дітей війни" доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання вчинити нарахування доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2007 року- довічно підлягають частковому задоволенню, а саме за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Керуючись ст. ст. 8-11, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя щодо ненарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити щомісячні доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за відрахуванням фактичних виплат, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя______________________