Справа № 754/7992/15-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/7992/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Саламон О.Б. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губська Л.В., Ісаєнко Ю.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання відмови у призначенні пенсії неправомірною, зобов'язати призначити пільгову пенсію за Списком № 2 з 22.01.2015 р.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2015року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається, з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 14.01.1981 р. по 22 08.1989 р. та з 02.10.1989 р. по 20.04.1995 р. працював у ВАТ «Київхімволокно» на посаді слюсаря по ремонту аміачно-холодильно компресорних установок. Дана професія передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою КМ СРСР від 22.08.1956 № 1173 та дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

22.01.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Проте, листом від 05.02.2015 року №1140/06-1 відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії в зв'язку з відсутністю документів про проведення атестації робочого місця та первинних документів про характер роботи в шкідливих умовах праці.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відмова управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ст.100 зазначеного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що дало право на пенсію на пільгових умовах в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим Законодавством - чоловіки після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, для визнання права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку позивачем було надано пільгову довідку № 2 від 14.01.2015 року ВАТ «Київхімволокно», яка не містять жодних протиріч з пільговим стажем в трудовій книжці, наданій позивачем.

При цьому, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів невідповідності записів відображених у трудовій книжці, записам у довідці, уточнюючій особливий характер робіт.

Крім того, відмовляючи у призначенні пільгової пенсії, відповідач посилається на те, що пільговий стаж роботи по Списку № 2 за професією слюсаря по ремонту аміачно-холодильно компресорних установок позивачу неможливо зарахувати у період з 21.08.1992 р. по 20.04.1995 р., у зв'язку з відсутністю документів про проведення атестації робочого місця.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1,2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою №442 Кабінету Міністрів України від 1.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основана мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення пільга та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Результати атестації, як вперше проведеної, так і чергові, застосовуються при визначенні стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, протягом 5 років після затвердження її результатів. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування в стаж, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, повного п'ятирічного періоду роботи з шкідливими та тяжкими, умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право протягом зазначеного періоду повинно бути підтверджено результатами атестації робочих місць.

Відповідно до «Роз'яснень про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках», затверджених наказом №205 Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року, в окремих випадках за скрутного фінансово - економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Згідно з п.4 ч.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівників підприємств, організацій.

Не проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2013 року по справі № К/9991/80190/11.

Таким чином, відмова управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є безпідставною.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові та не можуть бути підставами для її скасування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Ісаєнко Ю.А.