Справа № 2-а-643/2010
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бершадський районний суд Вінницької області
№ 2-а-643/2010р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2010 року Бершадський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Гуцола В.І.

при секретарі Терлецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог Державного казначейства України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

14 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії з тих підстав, що як стверджує, він є дитиною війни, має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", однак відповідач всупереч нормам чинного законодавства та Конституції України, покладених на нього службових обов'язків не нараховує та не виплачує йому цієї надбавки, починаючи 3 9 липня 2007 року. Просить визнати ці дії відповідача протиправними та зобов'язати його вчинити дії, провести перерахунок та виплату підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", починаючи з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 30.08.2010 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та надав письмові заперечення, згідно з якими підтверджує те, що позивач належить до дітей війни і що згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, п.41 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік" встановлено, що допомога до пенсії виплачується в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які витратили працездатність. У вказаному розмірі позивачу і виплачувалась ця надбавка в 2008 -2009 роках. Крім цих законів порядок і розмір виплати допомоги дітям війни врегульований також Постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року № 530. Управління Пенсійного Фонду може здійснювати з бюджету будь-які платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про бюджет Пункт 9 Положення "Про Пенсійний фонд України" визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного Фонду, які використовується виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Розмір мінімальної пенсії за віком застосовується тільки для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог Державне казначейство України в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляджу справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні даної справи суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", визнаний таким, що має право користуватись пільгами відповідно до вимог цього Закону. Відповідачем право позивача на пільги, встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", не заперечуються.

Відповідно до ст. 6 цього Закону позивач має право на підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. ОСОБА_2 був опублікований 22 березня 2006 року і набрав чинності 2 квітня 2006 року.

Конституційний Суд України в Рішенні від 3.10.1997 р. № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Пунктом 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Однак Законом від 19.01.2006 року № 3367-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 ст.17 виключено та ст.110 (викладеною цим Законом у новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст.5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з січня 2006 року, а статтею 6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_2 був опублікований 22 березня 2006 року і набрав чинності 2 квітня 2006 року. Тобто, з 2.04.2006 року стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" знову почала діяти. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30% мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" не приймалися.

З огляду на те, що встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині визнання бездіяльності відповідача, зобов'язанню нарахувати та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% за 2006 рік слід відмовити.

Законом України від 19 грудня 2006 року "Про Державний бюджет на 2007 рік", зокрема пунктом 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст.111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст.111 Закону України від 19.12.2006 року "Про Державний бюджет на 2007 рік" як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття Конституційним Судом вказаного Рішення знову почали діяти положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто з часу прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком і позивач ОСОБА_1 з цього часу набув право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Законом України від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деякий законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі, встановленому для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів". Зазначені зміни набрали чинності з 1.01.2008 року.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18.11.2004 року, поновили свою дію з 22 травня 2008 року із цього числа позивач ОСОБА_1 має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як дитина війни. Статтею 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, відповідно, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Тому нарахування та виплата у 2009 році ОСОБА_1, як дитині війни, підвищення до пенсії повинно було здійснюватись відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" без будь-яких обмежень.

Законних підстав для не нарахування та невиплаті позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у 2010 році згідно зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у відповідача не було.

Суд також визнає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення підвищення до пенсії позивачці, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов у частині визнання дій відповідача протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату позивачу недоотриманої державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 14.04.2010 року по день винесення судового рішення, є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач регулярно отримував пенсію, знав про її розмір, але не звернув до суду у встановлений законом шестимісячний строк, доказів поважності причин пропуску цього строку суду не надав, ухвалою суду від 15.11.2010 року в поновленні цього строку позивачу відмовлено, суд вважає, що позов у частині стягнення зобовязання підвищення до пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 13.04.2010 року задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, ст. 22 ч.3, 41, 46 Конституції України, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 158-163, 256 ч.1п.1 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області щодо здійснення нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 14.04.2010 року по 14.10.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області перерахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розмір якої становить розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 14.04.2010 року по 29.11.2010 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору (державного мита) 3 гривні 40 копійок.

Постанову в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області проведення перерахування та виплати ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання .копії постанови.

СУДДЯ