Справа № 804/985/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 р. справа № 804/985/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В. В.
при секретарі судового засіданняРазумовій І.О.
за участі сторін:
представника позивача представника відповідача Педорич С.І. Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженною відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-інвест" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2014 р., -

встановив:

15 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення до позовної заяви від 20.02.2015 р. (а.с. 63), просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області форми «Р» № від 11.12.2014 р. про збільшення грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за січень - вересень 2014 року на загальну суму 32 253,75 грн., в тому числі 25 803,00 грн. - за основним платежем, 6 450,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що не погоджується з рішенням податкового органу про донарахування суми орендної плати за землю з юридичних осіб за січень - вересень 2014 року за земельні ділянки, надані Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.02.2010 р., укладеного з Новомосковською міською радою. Вважає, що орендодавець не мав права змінювати розмір річної орендної плати на підставі рішення Новомосковської міської ради № 855 від 09.07.2013 р. про запровадження нової нормативно грошової оцінки по м. Новомосковську без укладання додаткових угод до договорів оренди, що призвело до збільшення розміру орендної плати. Крім того, вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати свої владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін господарського договору. Посилаючись на зазначені обставини у їх сукупності, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 3-7).

В судовому засіданні 20.02.2015 року представник позивача за довіреністю Педорич С.І. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Баранник О.В. в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила, посилаючись на те, що рішенням Новомосковської міської ради № 855 від 09.07.2013 р., у зв'язку зі вступом в дію Податкового кодексу України, встановлено річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Новомосковська у мінімальному розміру орендної плати, визначеному Податковим кодексом України, у вигляді трикратного розміру земельного податку відповідно до положень ст. 288 ПК України. Проте, всупереч зазначеним вимогам законодавства та рішення Новомосковської міської ради № 855 від 09.07.2013 р., ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» обраховувало та сплачувало орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 24.02.2010 р. за січень - вересень 2014 року, виходячи з 1% від нормативної грошової оцінки землі, без урахування визначеного законом мінімального річного розміру орендної плати. У зв'язку з цим, відповідач вважає обґрунтованими висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, а податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2014 р. про збільшення позивачу зобов'язань по сплаті орендної плати за землю за січень - вересень 2014 року на 25 803,00 грн., та застосування штрафних санкцій у розмірі 6 450,75 грн., прийняте на підставі зазначених висновків - правомірним (а.с. 37-39).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

На підставі наказу № 708 від 14.11.2014 року посадовими особами Новомосковської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» з питання повноти нарахування та сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень - вересень 2014 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 274.1, п. 287.1 ст.287, п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України в частині визначення мінімального річного розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності для всіх категорій земель, крім земель сільськогосподарського призначення, на рівні трикратного розміру відповідного земельного податку, що призвело до заниження податкових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень - вересень 2014 року в сумі 25 803,00 грн.

За результатами перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» з питання повноти нарахування та сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень - вересень 2014 року» № 651/222/34560674 від 20.11.2014 р. (а.с. 9-14).

На підставі висновків вказаного акту перевірки, Новомосковською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2014 р. про збільшення позивачу грошових зобов'язань з орендної плати за землю за січень - вересень 2014 року на 32 253,75 грн., в тому числі: 25 803,00 грн. - за основним платежем, та 6 450,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 8).

Не погодившись з прийнятим рішенням податкового органу, позивач 15.01.2015 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

При цьому, спір між сторонами фактично стосується того, чи поширюються на позивача у спірному періоді (січень - вересень 2014 року) вимоги ст. 274.1, п. 287.1 ст.287, п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, а також рішення Новомосковської міської ради від 09.07.2013 р. № 855 про запровадження нової нормативно-грошової оцінки по м.Новомосковську, якими визначено мінімальний річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками державної і комунальної власності у вигляді трикратного розміру земельного податку, з огляду на наявність укладеного раніше (у лютому 2010 року) та чинного на даний час договору оренди земельної ділянки, яким визначено розмір орендної плати на рівні 1% від нормативної грошової оцінки землі. Позивач також вважає, що всі зміни розміру орендної плати за землю є істотними умовами договору оренди, а тому без внесення сторонами змін до цього договору податковий орган не вправі самостійно збільшувати її розмір.

Проаналізувавши доводи сторін у відповідності до встановлених обставин справи та чинного законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Суб'єктами права власності на землю відповідно до пункту «б» статті 80 Земельного кодексу України є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно з п. 35 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Новомосковської міської ради від 16.06.2009 р. № 765 між Новомосковською міською радою, як орендодавцем, з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест», як орендарем, з іншого боку, було укладено договір від 24.02.2010 р. оренди земельної ділянки площею 0.4000 га по вул. Сучкова, 38 у м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Відповідно до умов договору, вказану земельну ділянку передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» строком на 5 років. Розмір річної орендної плати за користування землею встановлено у грошовій формі у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі, та дорівнює розміру земельного податку.

Пунктом 13 вищезазначеного договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається, зокрема, у випадках і з моменту зміни розмірів земельного податку, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України (а.с. 16).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 309-VI від 03.06.2008 р., який набрав чинності з 04.06.2008 р., було внесено зміни до ч.ч. 4, 5 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких, річна орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній та комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю». Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, у зв'язку з чим, Закон України «Про плату за землю» втратив чинність.

Згідно ст.ст. 271, 274, 275, 288 Податкового кодексу України, базою оподаткування для плати за землю є, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у ст.ст. 272, 273, 276, 278 ПКУ. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України). Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

У зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України, рішенням Новомосковської міської ради від 09.07.2013 р. № 855 запроваджено нову нормативно- грошову оцінку по м.Новомосковську, яка вводиться в дію з 01.01.2014 року.

Пунктом 2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За період січень - вересень 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» самостійно задекларувало зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на суму 50 294,40 грн., виходячи з розміру 1% від нормативної грошової оцінки землі, визначеної витягом з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення №272/27-1/10 від 17.02.2010 року.

При цьому, перевіркою встановлено, що платником податків при визначенні грошових зобов'язань з орендної плати за землю, всупереч вимогам ст. 274.1, п. 287.1 ст.287, п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, а також рішенню Новомосковської міської ради від 09.07.2013 р. № 855, не було враховано мінімальний річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, що для інших категорій земель не може бути меншим трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. Відповідно, відхилення між задекларованими платником зобов'язаннями та зобов'язаннями, які мають бути визначені у відповідності до норм чинного законодавства, за даними перевірки складає 25 803,00 грн. (а.с. 13).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд погоджується із зазначеними висновками податкового органу, та не приймає до уваги посилання позивача на те, що на нього не поширюються положення ст. 274.1, п. 287.1 ст.287, п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України та рішення Новомосковської міської ради від 09.07.2013 р. № 855, оскільки зазначені нормативно-правові акти були прийняті пізніше, ніж укладені ним договори оренди, та не мають зворотної дії в часі, а також, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати свої владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін господарського договору та самостійно донараховувати позивачу грошові зобов'язання з орендної плати у розмірі більшому, ніж визначено договором оренди, без укладання додаткових угод до договорів оренди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У відповідності з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору.

Пунктом 13 договору оренди землі від 24.02.2010 р., укладений між позивачем та Новомосковською міською радою, передбачено, що розмір орендної плати, визначеної договором, переглядається, зокрема, у випадках і з моменту зміни розмірів земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

У відповідності до ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваженнями з розпорядження ними в межах населених пунктів, тобто, функціями виконавчої влади, наділені міські ради.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими на відповідній території.

Також, у відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, визначених законом.

З 2008 року до законодавства України, яким врегульовано правовідносини з оренди землі, внесено зміни щодо встановлення мінімального розміру річної орендної плати за землі державної та комунальної власності. Ці ж положення перенесені до Податкового кодексу України, який почав діяти з 01.01.2011 року.

На виконання своїх повноважень як розпорядника земель комунальної власності, Новомосковська міська рада прийняла рішення від 09.07.2013 р. № 855 про запровадження нової нормативно грошової оцінки по м. Новомосковську, яким встановила річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками на території міста у мінімальному розміру орендної плати, визначеному Податковим кодексом України у вигляді трикратного розміру земельного податку відповідно до положень ст. 288 ПК України.

Відповідно, у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до розміру ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, такі обставини можуть не братися до уваги лише у разі, якщо відповідне рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, яке є обов'язковим для виконання, скасовано в установленому законом порядку.

Аналогічна позиція викладена також у п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Рішення Новомосковської міської ради від 09.07.2013 р. № 855 в установленому порядку не скасовано, не змінено, та є чинним.

Суд також зазначає, що з огляду на те, що збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не за волевиявленням сторін договору, а у зв'язку із зміною ставки податку відповідно до закону та рішення Новомосковської міської ради, прийнятого на його виконання, обов'язок сплати орендної плати у новому розмірі виникає у позивача незалежно від внесення змін до договору оренди.

Крім того, п. 13 укладеного договору оренди земельної ділянки від 24.02.2010 р. передбачено необхідність перегляду розміру орендної плати за землю у випадках, встановлених законом, а також у разі зміни розмірів земельного податку (а.с. 16).

Відповідно, невнесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюється у законодавчому порядку, не звільняє сторони від обов'язку їх виконання.

Висновок суду про те, що невнесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюється у законодавчому порядку, не звільняє сторони від обов'язку їх виконання узгоджується також з конституційним принципом рівності всіх перед законом, та принципом загальності оподаткування, закріпленим п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 ПК України, що означає єдині до всіх платників підходи при визначенні податкових зобов'язань, а також обов'язок кожної особи сплачувати встановлені Податковим кодексом України, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є.

Недотримання зазначених вимог шляхом вибіркового застосування норм податкового законодавства до осіб, які перебувають у рівних умовах, порушувало б зазначені принципи, а тому є неприпустимим.

За викладених обставин, суд вважає, що оскільки платником податків неналежним чином виконано свій обов'язок щодо розрахунку орендної плати у розмірі відповідно до вимог чинного законодавства, то податковий орган, виконуючи покладені на нього законом функції податкового контролю з метою забезпечення правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, має право контролювати належність виконання платниками податків зобов'язань щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів до бюджету.

Отже, суд не може погодитись з доводами позивача про відсутність у відповідача підстав для донарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю із застосуванням штрафних санкцій, оскільки винесене податковим органом податкове повідомлення-рішення на підставі проведеної перевірки, не є втручанням у відносини сторін договору оренди, а виступає адміністративним заходом, спрямованим саме на відновлення публічного порядку у встановлених між сторонами правовідносинах на підставі чинних у державі нормативно - правових актів, обов'язкових для виконання суб'єктами господарювання.

Зазначена позиція суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 02.12.2014 року по справі за позовом ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому» до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, у якій Верховний Суд України, зокрема, зазначив, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Отже, з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК.

У відповідності до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-інвест» () на користь державного бюджету недоплачений при зверненні до суду з позовними вимогами майнового характеру судовий збір в розмірі 1 644 грн. 30 коп. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 25 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Чорна