Справа № 599/873/15-а 2-а/599/65/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 р. Справа № 876/7711/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Затолочного В.С., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

У червні 2015 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання відмови неправомірною, та зобовязання призначити пільгову пенсію за списком №2.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області по розгляду питань, повязаних із призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 22.05.2015 року щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, як електромонтеру-лінійнику по монтажу повітряних ліній високої напруги і контактних мереж, неправомірним. Зобов'язано відповідача призначити позивачу пільгову пенсію зі зменшенням пенсійного віку, як електромонтеру-лінійнику по монтажу повітряних ліній високої напруги і контактних мереж з 04 лютого 2015 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, зазначену постанову оскаржило управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області, яке просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року, та в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та суттєвим порушенням норм процесуального права з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На підставі ч.1 ст.195 суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Як видно з матеріалів справи, позивач з 01 жовтня 1981 року по 01 вересня 1986 року працював електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високої напруги і контактних мереж 4-го розряду в Донецькій механізовані колоні № 25 будівельно-монтажного тресту Полтавасільелектросіткобуд. З 23.03.1987 року переведений на посаду електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високої напруги і контактних мереж 4-го розряду, звільнений 01.06.1992 року. В лютому 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте йому було відмовлено, мотивуючи це тим, що представлені ним документи не підтверджують необхідний стаж роботи. Вказана посада відноситься до посад за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1 від 22.01.2015 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-12 визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Згідно зі ст.13 п.б Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 11.05.1991 р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 року в справі № 599/873/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам що беруть участь у справі. На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Затолочний В.С.

ОСОБА_2