Справа № 804/5242/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Київ К/800/32592/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Загороднього А.Ф.,

Федорова М.О.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі -ДПІ) на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 804/5242/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехбуд" (далі - Товариство) до ДПІ

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.03.2013 року щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Зазначило, що висновки ДПІ спростовуються наявними у Товариства первинними документами, які були оформлені належним чином, ДПІ не надала жодного доказу для визнання правочинів, які укладені Товариством із контрагентами, нікчемними.

20 червня 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зазначив, що господарські операції були здійснені Товариством без мети отримання доходу.

Досліджені первинні документи не дають підстав вважати господарські операції Товариства фактично здійсненими.

24 квітня 2014 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року скасовано, позов задоволено.

Податкове повідомлення - рішення № від 28.03.2013 року визнано протиправним та скасовано.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанцій зазначив, що Товариство виконало зобов'язання, обумовлені правочинами, укладеними із контрагентами, та відобразило результати господарської діяльності у документах бухгалтерського та податкового обліку.

ДПІ звернулась із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та залишення в силі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 19.02.2013 року до 25.02.2013 року ДПІ здійснила позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення господарських операцій з ТОВ «НВП «Метал» за період з 1.11.2012 року до 30.11.2012 року, за наслідками якої 4.03.2013 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення п. 44.1 ст. 44, ст.. 185, ст.. 186 п. 188.1 ст. 188, п. 198.3, 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 2.1, 2.2, 2.4, п. 2.15, п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, був занижений податок на додану вартість у розмірі 72 287,00 грн.

28 березня 2013 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 108 431,00 грн.

Колегія суддів вважає висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову обгрунтованими з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.10.2012 року між Товариством та ТОВ «НВП «Метал» був укладений договір купівлі-продажу № В-1012/2.

На підтвердження виконання договору № В-1012/2 Товариство надало податкову накладну, видаткову накладну, платіжні доручення.

На підтвердження використання придбаного товару у господарській діяльності Товариство надало договір комісії № ДК 2910 від 29.10.2012 року, укладений із ТОВ «БЕСТ», акт приймання-передачі товару на комісію, акт виконаних робіт.

Реалізація товару за договором комісії № ДК 2910 підтверджується Контрактом від 5.03.2012 року № PLCBA-2012 -1, додатковою угодою № 1 від 2.11.2012 року, а також додатками № 1 та № 2 від 29.10.2012 року до нього та митною декларацією від 4.12.2012 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5.03.13 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 року, визнані протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АТМ», висновки якої були враховані ДПІ при встановленні заниження Товариством податку на додану вартість у листопаді 2012 року.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2. ст.198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

На дату здійснення та відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій контрагент Товариства бул зареєстрований уповноваженим органом як суб'єкт господарювання, у встановленому порядку цивільної дієздатності не позбавлений, перебував на обліку в податковому органі як платник податку на додану вартість.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що Товариство правомірно включило до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені при придбанні товару та компенсації витрат комісіонеру, як такі, що підтверджені належним чином оформленими податковими накладними відображеними в податковій декларації з податку на додану вартість.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підпис) Сірош М.В.

Загородній А.Ф.

Федоров М.О.