Справа № 804/17186/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 р. по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів, у зв’язку з чим судом апеляційної інстанції допущено процесуальне правонаступництво Дніпропетровської митниці Міндоходів на Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.03.2013 р. між позивачем (покупець) та компанією "Dalmond Trade House Limited" Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № DTH-025-13/13-0555-12 (Контракт), згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у Додатках до Контракту.

ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" 10.06.2014 року звернувся до Дніпропетровської митниці для митного оформлення вогнетривкої продукції: алюмопериклазовуглецева цегла марки DALCAR Р-8Н3-67,704 тн., який надійшов на адресу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на підставі зазначеного вище зовнішньоекономічного контракту та був заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2014/003112 від 10.06.2014 р.

Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

У зв’язку з потребою підприємства у поставленій продукції позивачем було оформлено нову ДМВ від 12.06.2014 р. №110010000/2014/003169 з коригованою ціною товару.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 року в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає їй можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За таких обставин, саме наявність у митного органу сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів та відсутність, в наданих документах, відповідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких можливо було спростувати виниклі сумніви, стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Так, матеріали справи свідчать та не заперечується позивачем, що п.12.1 зовнішньоекономічного договору від 04.03.2013 р. № DTH-025- 13/13-0555-12 передбачено, що оплата товару, що постачається за цим Контрактом, здійснюється таким чином: 95% від вартості кожної замовленої до постачання партії товару мають бути сплачені покупцем шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку; решта коштів в розмірі 5% від вартості партії товару, який фактично був поставлений продавцем, здійснюється протягом 15 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Крім того, у разі виникнення такої необхідності, товар, який постачається за цим Контрактом, може бути поставлений без перерахування авансового платежу та сплачений покупцем протягом 10 календарних днів з дати поставки цього товару. Пунктом 12.3 Контракту передбачено, що авансовий платіж за кожну замовлену до постачання партію товару повинен здійснюватися покупцем протягом 20-ти (двадцяти) банківських днів з дати отримання покупцем оригіналу відповідного рахунку.

Аналогічні положення щодо необхідності перерахування передплати в розмірі 85% містяться також в додатку/специфікації від 01.11.2013 р. №15 до контракту, а також викладено у рахунку від 08.04.2014 р. № DTH-025-13/13-0555-12-80077019 за яким імпортовано товар.

Відповідно до п. 8.2 контракту дата поставки визначається специфікаціями. Згідно п. 3.7 специфікації від 01.11.2013 р. № 15 дата поставки - дата закінчення терміну необхідного для доставки товару від місця відвантаження (порт Даліан та/або Шанхай, КНР) до станції призначення (Правда Придніпровської залізниці, Україна). Відповідно до календарного штемпеля ст. Правда Придніпровської залізниці датою поставки є 08.06.2014 р.

Таким чином, враховуючи дату фактичної поставки імпортованої партії товару, випущеної у вільний обіг за митною декларацією від 12.06.2014 р. №110010000/2014/003169, повна оплата за товар повинна бути здійснена.

При цьому, позивачем банківських платіжних документів, щодо оплати поставленого товару позивачем митниці надано не було.

Крім того, на час розгляду справи, оплати товару згідно контракту від 04.03.2013 р. № DTH-025- 13/13-0555-12 судом не встановлено.

Також, позивачем не надано документів, які б свідчили про зміну порядку оплати, передбаченого контрактом чи виникнення необхідності поставки товару без перерахування авансового платежу.

При цьому, з огляду на викладені вище положення п.12.2 контракту навіть у разі поставки товару без перерахування авансового платежу, та враховуючи дату поставки товару 08.06.2014 року, сплата товару мала відбутися протягом 10 календарних днів з дати поставки товару.

Таким чином, з огляду на зазначені невідповідності і розбіжності, та не надання позивачем витребуваних документів, вимога митного органу про надання додаткових документів є обґрунтованою.

Додатково наданий позивачем, листом від 30.07.2014 № 062Д/1140, висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 25.06.2014 № ГО-27Ю, обґрунтовано не прийнятий судом першої інстанції, з огляду на те, що він ґрунтується на інформації наданих декларантом вищезазначених документів митного оформлення, та інформації Інтернет - сайту "alibaba" та не дає можливості встановити правильність визначення митної вартості товару.

При цьому, будь-яких інших документів, та документів, які витребовувались митним органом декларантом не надано.

Таким чином, враховуючи викладене Дніпропетровська митниця дійшла до вірного висновку, що позивачем не надано документів для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічного контракту та умов поставки.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об’єктивно, повно та всебічно з’ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, не допущено порушень норм матеріального та процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 27.07.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий