Справа № 754/4616/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/4616/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Смирнова Є.П. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за апеляційною скаргою відповідача - управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції у якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати неправомірними дії відповідача про визначення розміру їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва нараховувати та проводити виплату її пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати в розмірі 11,00559 середньомісячного заробітку для обчислення пенсії в сумі 10222,10 грн. - з 25 вересня 2014 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09 липня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва як така, що отримує пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

19 лютого 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про обчислення розміру її пенсії по втраті годувальника по матеріалам архівної пенсійної справи її чоловіка.

Листом № 1671/09/Р-120 від 02 березня 2015 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з таким вирішенням порушених питань, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Чоловік позивача - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримував пенсію по інвалідності, призначену згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, пенсію ОСОБА_4 було призначено із урахуванням сум заробітку згідно довідки від 10 жовтня 1997 року № 740, виданої Київським АТП 13030, що підтверджується розпорядженням № 186434 від 26 грудня 2011 року про призначення пенсії по інвалідності. Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати обчислений в розмірі 11,00559, а середньомісячний заробіток враховано у розмірі 10222,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, призначення позивачу пенсії по втраті годувальника було проведено не на підставі довідки від 10 жовтня 1997 року № 740, виданої Київським АТП 13030, що підтверджується розпорядженням №854535 від 06 червня 2013 року та доданим до нього розрахунком, оскільки, середньомісячний коефіцієнт заробітної плати обчислений в розмірі 4,61453, а середньомісячний заробіток встановлений в розмірі 4286,02 грн.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до п. 2.3 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті Закону.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було безпідставно проведено призначення пенсії по втраті годувальника позивачу на підставі довідки про заробітну плату № 49 від 24 квітня 2013 року, в той час як призначення пенсії позивачці необхідно було провести на підставі довідки, виданої Київським автотранспортним підприємством 13030 від 10 жовтня 1997 року за № 740, яка міститься у матеріалах архівної пенсійної справи померлого чоловіка позивача - ОСОБА_4.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 липня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.