Справа № 761/5979/14-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/5979/14-а
Провадження №2-адр/761/3/15
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
14 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Осаулова А.А.
при секретарі Вольда М.А.,
розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №761/5979/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії, -
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.09.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії, - задовольнити частково. Визнано протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду у Шевченківському районі в м.Києві ОР№807302 від 01 березня 2013 року щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування заробітної плати згідно акту зустрічної перевірки від 25.12.2012 року за №62. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва призначити ОСОБА_1 з 01 квітня 2013 року виплату пенсії по інвалідності за роботу в зоні відчуження ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС в періоди з 28 липня 1986 року по 02 серпня 1986 року та з 06 серпня 1986 року по 08 серпня 1986 року з врахуванням заробітної плати за ці роботи за липень 1986 року в розмірі - 130 карбованців та за серпень 1986 року в розмірі - 375 карбованців. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 01.07.2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, оскільки при його винесенні судом не було вирішено позовну вимогу про зобов»язання відповідача поновити йому виплату пенсії в попередньому розмірі станом на 01.01.2012 року.
В судовому засіданні позивач та його представникпросили суд заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі задовольнити та ухвалити додаткове рішення про зобов»язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2013 року виплату пенсії у попередньому розмірі станом на 01.02.2012 року та виплатити заборгованість, починаючи з 01.04.2013 року.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Між тим, з врахуванням вимог ч.3 ст.168 КАС України його неприбуття не перешкоджає розгляду вказаного питання, а тому суд вважає за можливим вирішити питання про ухвалення додаткової постанови за відсутності представника відповідача.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та винесення додаткової постанови згідно заяви позивача, оскільки судом дійсно не було вирішено частину з позовних вимог позивача.
Так, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувались докази, чи одного із клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право не визначив способу виконання судового рішення.
Як вбачається зі змісту позовних вимог позивача ОСОБА_2 згідно заяви про уточнення позовних вимог від 18.08.2014 року (а.с.68), останній просив суд зобов»язати відповідача поновити йому виплату попереднього розміру пенсії станом на 01.01.2012 року із відповідних сум та повернути йому недоплачені кошти, починаючи з 01.04.2013 року.
При вирішенні вказаних позовних вимог у постанові суду від 02.09.2014 року було зазначено про те, що суд не вбачає підстав для задоволення вимог згідно п.3 позову в уточненому форматі згідно заяви від 18.08.2014 року щодо поновлення виплат у фіксованих сумах, оскільки в повноваження суду не входить вирахування сум, належних до виплати пенсіонеру. Вказані повноваження належать до обов»язків відповідача. Тобто в цій частині було відмовлено.
Між тим, як вбачається зі змісту цієї частини постанови судом було відмовлено лише в частині зазначення у постанові самих сум, з яких слід здійснити поновлення виплати пенсії, а позовну вимогу в частини поновлення виплати пенсії у попередньому розмірі без зазначення сум судом вирішено не було.
З огляду на викладене вказана позовна вимога підлягає вирішенню та підлягає задоволенню з оглядну на наступне.
Так, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі в м.Києві, де отримував до 01.04.2013 року пенсію по інвалідності (із заробітку, отриманого за роботу по ліквідації аварії наслідків на Чорнобильскій ЧАЄС) відповідно до Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі - 7144,89 грн., яка в подальшому з 01.04.2013 року була зменшена до суми - 2212,12 грн.
Так, розпорядженням відповідача ОР №807302 від 01.03.2013 року позивачу було призначено пенсії в твердих розмірах без врахування заробітної плати з 01.04.2013 року згідно акту зустрічної перевірки від 25.12.2012 року №62. Вивченням вказаного акту №62 вбачається, що нарахування заробітної плати та дані про роботу в зоні ЧАЕС визначити немає можливості, оскільки в низі особових рахунків за 1986 рік відсутні дані про шифри нарахування заробітної плати, а накази про відрядження на роботу і інші документи по ліквідації наслідків на ЧАЕС не надано.
Між тим, як встановлено постановою суду від 02.09.2014 року відповідачем не було дотримано вимоги ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо залишення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, яка була йому призначена та виплачувалась раніше до зменшення її розміру та вимоги п.п.1-3 постанови Кабінету міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими передбачено призначення пенсії за бажанням осіб, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Судом встановлено, що оскільки відповідачу було надано усі наявні документи як підстави для нарахування пенсії із заробітку за роботу в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС, перебування позивача у відрядженні від НВП «Сатурн», проведення робіт на ЧАЄС з 29.07.1986 року по 02.08.1986 року і з 06.08.1986 року по 08.08.1986 року, нарахування і отримання заробітної плати за це відповідно - 130 крб. і 375 крб. було підтверджено в судовому засіданні, тому наявні підстави для нарахування і виплати йому пенсії внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку.
Згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.
За таких обставин, судом встановлено, що пенсія позивачу вже була призначена та нараховувалась раніше, але була протиправно зменшена відповідачем, а відтак підлягає відновленню становище відповідача, що існувало до порушення його прав в частині виплати пенсії в більшому розмірі станом на 01.02.2012 року з урахуванням вимог постанови суду від 02.09.2014 року з урахуванням проведених виплат.
Оскільки вказаною постановою суду по цій справі було поновлено права позивача щодо перерахунку пенсії з дати її зменшення, тобто з 01.04.2013 року, тому саме з цієї дати необхідно поновити виплату пенсії позивачу.
Між тим, суд не вбачає підстав для зобов»язання відповідача виплатити заборгованості з виплати пенсії, оскільки захист прав позивача на майбутнє законодавством не передбачено.
З огляду на наведене, заява про винесення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст., 2, 71, 94, 161, 168, 159, 160, 162, 163, 181 КАС України , суд,-
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №761/5979/14-а за позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії, - задовольнити частково.
Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2013 року виплату пенсії по інвалідності за роботу в зоні відчуження ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у попередньому розмірі, що виплачувалась йому станом на 01.02.2012 року, з урахуванням проведених виплат.
В задоволені решти заяви про винесення додаткового рішення, - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (