Справа № 297/2138/14а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 876/9676/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до відповідача- Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі, в якому просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі Закарпатської області при розрахунку його пенсії за віком у разі переведення на неї з пенсії державного службовця із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік та зобов'язати відповідача перевести його із пенсії державного службовця на пенсію за віком з 16 червня 2014 року та здійснити її перерахунок відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Берегівського районного управління Пенсійного фонду України при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за віком у разі переведення на неї з пенсії державного службовця із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік. Зобов'язано Берегівське районне управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 із пенсії державного службовця на пенсію за віком з 16 червня 2014 року та здійснити її перерахунок відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що обчислення розміру та переведення з одного виду пенсії на інший проводиться на умовах Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.3 ст.45 цього Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Під час переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв і за весь період страхового стажу починаючи з цієї дати), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховували під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. При переведенні з одного виду пенсії на інший засосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується при призначенні попереднього виду пенсії (або при останньому її перерахунку). Тому Пенсійний фонд правомірно застосував середню заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, апелянт та позивач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Тому відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20 грудня 2005 року була призначена пенсія за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону (без застосування показника середньої заробітної плати по Україні), яку він отримував до червня 2014 року.

16 червня 2014 року він звернувся з заявою в управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі про переведення його з пенсії державного службовця на пенсію за віком. Однак йому, керуючись положеннями ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постановою КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення», при розрахунку розміру пенсії застосували показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік. Внаслідок цього розмір належної йому пенсії за віком виявився меншим від розміру пенсії державного службовця і становить 1591,89 грн. Виходячи з положень ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач при розрахунку пенсії за віком використав показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який на їх думку, враховувався у заробіток, з якого позивачу було призначено пенсію державного службовця у грудні 2005 року, а потім цей показник осучаснив згідно з вимогами постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» на показник за 2007 рік.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу» структура заробітку, з якого визначається розмір пенсії держслужбовця, не передбачає наявність у складі заробітку показника середньої зарплати в Україні, тобто, при призначені пенсії держслужбовця показник середньої зарплати в Україні не застосовується. Тому відповідач не вправі був застосовувати цей показник середньої зарплати в Україні при розрахунку розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки цей показник не був врахований при обчислені пенсії державного службовця у 2005 році (попереднього виду пенсії).

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, що в цілому складає доход державного службовця, з якого йому нараховується пенсія.

Крім того, відповідно до ст. 37 вищезгаданого Закону визначається порядок обчислення заробітної плати для розрахунку розміру пенсії державного службовця. Також цією статтею передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

Ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Колегія суддів звертає увагу на те, що при призначенні позивачу пенсії за віком згідно з положеннями Закону України «Про державну службу» показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні при її розрахунку не застосовувався в силу вимог цього Закону.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Ст.9 вищезгаданого Закону передбачені види пенсійних виплат, які призначаються в солідарній системі, а саме: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв і за весь період страхового стажу починаючи з цієї дати), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховували під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 31 березня 2015 року справа №21-612а14, постанова від 09 червня 2015 року справа №_21-550а15), а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону, без застосування показника середньої заробітної плати по Україні при її розрахунку.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що переведення особи з пенсії за віком за Законом України "Про державну службу" на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є переходом з одного виду пенсії на інший, та має бути оформлений, як перше призначення пенсії відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: з приписів статті 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, тому правильним є висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі Закарпатської області при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за віком у разі переведення на неї з пенсії державного службовця із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік та зобов'язання відповідача перевести його із пенсії державного службовця на пенсію за віком з 16 червня 2014 року та здійснити її перерахунок відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2014 року у справі № 297/2138/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар