Справа № 2а-4759/10/1870
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2010-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< (ВСТУПНА ОСОБА_1 ЧАСТИНА) >

08 липня 2010 р. Справа № 2а-4759/10/1870

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації до старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу ,-

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Роменської районної державної адміністрації звернулось до суду з позовом до старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 з вимогою про визнання незаконною та скасування постанови від 21 квітня 2010 року про накладення штрафу в розмірі 680,00грн. по виконавчому листу №2-а-281/08.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є безпідставною, оскільки постанову суду, якою зобовязано позивача перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 суму недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2007р. як учаснику бойових дій відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, не було ним виконано з причин, що не залежало від управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації. Кошти на виплату допомоги позивач отримує від Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, яке в свою чергу отримує субвенцію від головного розпорядника коштів Міністерства праці та соціальної політики України. Однак, розмір таких коштів не передбачений у державному бюджеті та не виділений управлінню. Зважаючи на дані обставини позивач вважає, що з поважних причин не мало можливості виконати рішення суду у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, а тому у відповідача не було правових підстав до застосування санкцій, передбачених ст. 87 Закону України Про виконавче провадження.

Позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у запереченні (а.с.15-16), дії державного виконавця, вчинені при винесенні постанови про накладення на позивача штрафу, вважає такими, що відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження, у задоволенні позову просить відмовити. Крім того, зазначив, що позовна заява була подана до ОСОБА_4, який не є належним відповідачем по справі. Тому просив замінити неналежного відповідача по справі на належного відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.01.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №16620852 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-а-281/08, виданого 24.12.2009 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і було надано строк до 11.01.2010 року для добровільного виконання рішення суду. Зважаючи на те, що управлінням праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області у встановлений термін вимоги ДВС не були виконані, 16.03.2010 року відповідачем винесено постанову про накладення на УПСЗН Роменської РДА штрафу у розмірі 340,00 грн. за невиконання судового рішення і призначено новий строк для виконання до 22.03.2010 року. Боржника було попереджено, що у разі повторного невиконання рішення суду в строк до 22.03.2010 року до нього буде застосовано заходи, передбачені законодавством.

21.04.2010 року в звязку з повторним невиконанням управлінням праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації в добровільном упорядку виконавчого листа №2-а-281/08 державним виконавцем Кулик В.В. в порядку ст.5,76,87 Закону України Про виконавче провадження винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. та надано новий строк для виконання рішення суду до 30.04.2010 року (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України Про державну виконавчу службу примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 76 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі добровільного невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Відповідно до ст. 87 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника юридичну особу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

При цьому, суд вважає, що оскаржувана постанова не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства України. Так, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів про відсутність коштів передбачених на виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам війни (за 2007 рік) на відповідному рахунку Державного казначейства, а надані копії листів, направлених на вирішення питання про виділення додаткових коштів на забезпечення виконання рішень суду ніяким чином не стосуються виконання рішення суду на користь ОСОБА_3

Окрім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення, але як вбачається з матеріалів справи позивач з відповідними заявами не звертався.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в, інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу-існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали. законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допомога, однак, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання даної допомоги, яка прямо передбачена законом та постановлена до стягнення судовим рішенням

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину неможливості виплатити кошти за рішенням суду, судом не може бути прийнято до уваги.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду по справі Кечко проти України, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини невиконання рішення управлінням праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області стосовно нарахування та виплати ОСОБА_3 суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2007 рік у звязку з відсутністю коштів, є порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною національного законодавства, а також статті 1 Протоколу №1 до Конвенції

Враховуючи, що позивачем без поважних причин, всупереч п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, не були виконані вимоги старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Сумській області з примусового виконання виконавчого листа №2а-281/08, виданого Роменським міськрайонним судом, суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України та в межах повноважень, наданих йому Законом України Про виконавче провадження, було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00грн, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, < додаткові норми > суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації до старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня проголошення постанови та подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя < Текст > ОСОБА_5

< Список > < Дата >

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Соп'яненко