Справа № 2034/2-а-4193/11
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2034/2-а-4193/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2011року с. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Козленко Г.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області далі (УПФУ) про зобовязання вчинити дії з перерахунку виплат,- ВСТАНОВИВ:

09.06.2011року до суду надійшла позовна заява про зобов'язання УПФУ провести відповідні нарахування та виплатити основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну доплату до пенсії як особі яка має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської с підвищенням її на 75% мінімальної пенсії за віком за період з 05.04.2011 року та перераховувати в подальшому з урахуванням змін розміру прожиткового мінімуму.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішенням МСЕК він є інвалідом ІІ-ої групи

з 05.04.2011 та віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому згідно з положеннями ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідачем відмовлено позивачеві у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, останній і звернувся до суду про захист порушеного. права та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку та виплаті державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та у здійсненні перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліду II групи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,згідно з ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 05 квітня 2011 року; здійснювати виплату пенсії у зазначених розмірах і в подальшому.

Суд. керуючись вимогами ч.2 ст. 183-2 КАС України, ухвалив розглянути справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач в запропоновані строки не надав до суду заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, йому безстроково встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та копією довідки МСЕК, копією експертного висновку центральної міжвідомчої експертної ради (а.с.5, 8). Він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та отримує пенсію по інвалідності.

Згідно зі ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії встановлюються у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до першої категорії, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області із заявою про перерахунок і виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак листом відповідач відмовив у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії у зазначених розмірах( а.с.7).

Відмова була вмотивована наступним.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до чинного законодавства України розмір пенсії обчислюється від заробітку у відсотках, встановлених органами МСЕК в залежності від ступеню втрати працездатності з послідуючим підвищенням на всі коефіцієнти поетапного збільшення її розміру, передбачені Урядовими рішеннями. Таким чином, постанова КМУ № 1293 та постанова КМУ № 894 застосовуються до пенсій, призначених згідно з ч. 1 ст. 54 Закону та не мають жодного відношення до мінімального розміру пенсії по інвалідності, передбаченого ч.4 ст.54 цього Закону. Ч.4 ст.54 Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: з розрахунку 6 (8,10) мінімальних пенсій за віком. Отже, нормами ст. 54 Закону передбачено не розмір пенсії, що призначається громадянам, а лише передбачену Законом соціальну гарантію, згідно з якою пенсія не може бути нижчою від встановленої Законом норми. Сам же розмір пенсії громадянина визначається із розміру його заробітку в зоні відчуження, а тому безпідставним є застосування згаданих постанов КМУ до розміру, що передбачено як мінімальна гарантія, нижче якої пенсія встановлена бути не може. Також, слід зазначити, що названими постановами КМУ пенсії з метою соціальної гарантії на той час підвищено одноразово з певного періоду - з 01.09.2004р, з 01.01.2006 р., і отримувачі пенсій вже скористались правом підвищення пенсії відповідно до цих постанов. Враховуючи вищевикладене, для застосування коефіцієнтів, передбачених постановою КМУ № 1293 та постановою КМУ № 894 до розміру пенсії, обчисленої відповідно до ч.4 ст. 54 Закону, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто й для позивача, відсутні законні підстави.

Частина 4 ст.9 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акті Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, виходячи із зазначеного принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішення даного спору підлягають застосуванню ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

П.28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи -20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ч.3 та ч.4 ст.54 змінена чотирма частинами такого

змісту: всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році по II групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

22.05.2008 року Рішенням Конституційного Суду України у справі №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». У п.5 резолютивної частини цього рішення Конституційного Суду України зазначено, що вони втрачають чинність з дня його ухвалення Конституційним Судом України, тобто з 22.05.2008 року. У цьому рішенні Конституційним Судом України сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Рішення Конституційного Суду України мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правого акта, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком, .має. Ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд не приймає до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України Про Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, якою передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого розміру мінімальної пенсії за віком не є підставою для відмови реалізації позивачем конституційного права та гарантії на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та пенсії як інваліду II групи із встановленим причинно-наслідковим звязком між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, та втратою працездатності, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, слід також зазначити, що згідно з вимогами ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсій та додаткових пенсій, визначений відповідно до ст.ст.50, 54 цього Закону.

Отож, зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачеві пенсії, зобов'язання відповідача зробити перерахунок і виплатити державну пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду II групи, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 05.04.2011 року до дня винесення постанови суду слід задовольнити.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.19, 22, 75, 92 Конституції України, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.50. 54, 62, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про Державний Бюджет України на 2011 рік та керуючись, ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області (далі УПФУ) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 05.04.2011 року по день винесення постанови суду.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлено ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 05.04.2011 року по день винесення постанови, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми платежу за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційний судом.

Суддя Г.О.Козленко