Справа № 2а-0770/3327/12
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2013-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

судді Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилка Сергія Євгеновича стосовно Постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена у справі № 2а-0770/3327/12, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Чопської митниці Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Постановою від 05 березня 2013 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-0770/3327/12, Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Чопської митниці Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовив.
На підставі статті 25 частини 3 КАС України вважаю за доцільне висловити окрему думку стосовно ухваленої 05 березня 2013 року постанови Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 2а-0770/3327/12.
Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.
Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Наказом Чопської митниці від 11 травня 2012 року за № 558 було призначено проведення службового розслідування обставин пропуску на митну територію України транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1.
15 травня 2012 року був складений акт службового розслідування, відповідно до якого комісія в ході службової перевірки прийшла до висновку , що позивачем під час митного контролю та митного оформлення транспортного засобу д.р.н. НОМЕР_1 не забезпечено додержання законодавства України з питань митної справи, чим було допущено порушення вимог норм Митного кодексу України, Закону України № 2681-ІІІ, Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, пунктів Технологічної схеми митного контролю та митного оформлення товарів та транспортних засобів у міжнародному пасажирському пункті пропуску "Лужанка" для автомобільного сполучення на кордоні з Угорською Республікою, а також службових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 митного поста "Лужанка" Чопської митниці.
Наказом Державної митної служби України від 18 травня 2012 року № 1033-к "Про припинення перебування на державній службі" за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1, статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено з 18 травня 2012 року перебування на державній службі в митних органах України в тому числі ОСОБА_1.
Закон України № 3723-XII визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.
Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки» (стаття 17 Закону № 3723-XII).
Основними обов'язками державних службовців, в тому числі є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі (стаття 10 Закону № 3723-XII).
Державні службовці, в тому числі мають право: безперешкодно ознайомлюватись з матеріалами, що стосуються проходження ним державної служби, в необхідних випадках давати особисті пояснення; на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян; захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.
Конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції (стаття 11 Закону № 3723-XII).
Відповідно до статті 14 Закону № 3723-XII дисциплінарні стягнення до державного службовця застосовуються за:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень,
2) порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби,
3) вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється, в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.
Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України (стаття 9 частини 2 Закону № 3723-XII).
Відповідно до вимог статті 92 пункту 22 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.
Суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» № 2805-IV від 06 вересня 2005 року (далі по тексту Статут).
Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу». Тобто лише у випадку, якщо певні правовідносини не врегульовані Статутом, то тоді можуть застосовуватись норми Закону України № 3723-XII
Відповідно до статті 1 Статуту службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.
Згідно статті 21 Статуту порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.
Перелік діянь, які є порушеннями службової дисципліни та водночас і дисциплінарними правопорушеннями, міститься у статті 22 Статуту.
Аналізуючи наведені вище норми Конституції України та Статуту, вважаю, що невиконання чи неналежне виконання посадовою особою митних органів службових обов'язків кваліфікується як дисциплінарне правопорушення, а не як порушення Присяги державного службовця.
Виходячи з наведеного, вважаю, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону № 2805-IV як спеціального.
Види дисциплінарних стягнень передбачені статтею 23 Статуту, серед яких є і звільнення з митного органу.
Статтею 27 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.
Підстави для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з митного органу визначені статтею 27 Статуту.
Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування. Що і було зроблено відповідачем.
З метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи (ст. 31 Статуту).
Такий порядок затверджений Наказом Державної митної служби від 13 серпня 2010 року № 918.
Відповідно до ст. 14 Закону № 3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
З акту службового розслідування від 15 травня 2012 року, не вбачається порушень встановлених законом обмежень для державних службовців, пов'язаних з проходженням державної служби.
В наказі Державної митної служби України № 1033-к від 18 травня 2012 року не зазначено, які вчинки позивача є перешкодою для перебування його на службі в митних органах, відсутні посилання на конкретні порушення позивачем вимог Закону України «Про державну службу».
Застосувавши до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з митного органу, Державною митною службою України не враховано положення статті 27 Дисциплінарного статуту митної служби України.
За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачами не надано доказів на підтвердження порушення позивачем своїх посадових обов'язків чи вчинення позивачем дій, які є порушенням Присяги державного службовця, а також не доведено правомірності дій ДМС України щодо припинення перебування позивача на службі в митних органах.
Відповідно до статті 2 частини 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши оскаржуваний позивачем наказ Державної митної служби України № 1033-к від 15 травня 2012 року, вважаю, що такий прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства та передбачених статтею 2 КАС України принципів, а відтак є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Крім того, позивач був звільнений під час тимчасової непрацездатності, про що свідчить листок непрацездатності, що міститься в матеріалах адміністративної справи.
Враховуючи наведене, вважаю, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Чопської митниці Державної митної служби України Виноградівської митниці про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягав до задоволення.
07 березня 2013 року
Суддя Гаврилко С.Є.