Справа № 872/7190/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2015 рокусправа № П/811/106/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

при секретарі: Портненко М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Новоукраїнської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № П/811/106/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до Новоукраїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень: № НОМЕР_1 від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 11394,39 грн., у тому числі 9115,51 грн. основного платежу та 2278,88 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № НОМЕР_2 від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 165 216,25 грн., у тому числі 132173,00 грн. основного платежу та 33043,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № НОМЕР_3 від 29.12.2014 р., яким позивачу зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 9029,00 грн.; № НОМЕР_4 від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з екологічного податку у сумі 19389,69 грн., у тому числі 15511,75 грн. основного платежу та 3877,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позову зазначив, що у перевіряємому періоді сформовано податковий кредит на підставі належних первинних документів виданих за господарськими операціями з ПП Астарта Груп, ТОВ Етрог Автоматик, ФГ Власенки, СГК Слава України, ТОВ Індастріал ОСОБА_2, ТОВ Метро-ЮГ.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасувано:

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29 грудня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 11394,39 грн., у тому числі 9115,51 грн. основного платежу та 2 278,88 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 29 грудня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 165 216,25 грн., у тому числі 132173 грн. основного платежу та 33043,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 130090,00 грн. основного платежу та 32522,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 29 грудня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з екологічного податку у сумі 19389,69 грн., у тому числі 15511,75 грн. основного платежу та 3877,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 29 грудня 2014 року, яким позивачу зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 9029 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в частині задоволених позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у ТОВ «Агроконтракт-Н» відсутні обєкти оподаткування по операціях з придбання та продажу товару (Послуг) у підприємств-постачальників за перевіряємий період.

В частині відмови в задоволенні позову постанова суду не оскаржувалась.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, у період з 03.11.2014 р. по 12.12.2014 р. посадовими особами Відповідача на підставі направлень № 370, № 371, № 372, № 372 від 19.12.2014 р. відповідно до наказу №201 від 22.10.2014 р. (а.с. 204 Т. 3) проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2014 р., за результатами якої складено акт № 15/2200/31095141 від 19.12.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ТОВ Агроконтракт-Н: пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, 198.3, 198.4, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201, пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 125757,00 грн., у тому числі: за жовтень 2011 року 9 749,00 грн., за березень 2012 року 251,00 грн., за травень 2012 року 28 477,00 грн., за червень 2013 року 9 690,00 грн., за липень 2013 року 16 083,00 грн., за серпень 2013 року 11376,00 грн., за вересень 2013 року 46499,00 грн., за листопад 2013 року 3632,00 грн.; п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, ст. 209 ПК України, у звязку з чим занижено суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні сільськогосподарського товаровиробника та спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства в сумі 6416,00 грн., у тому числі: за жовтень 2012 року 4 333,00 грн., за грудень 2013 року 2083,00 грн.; п.198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, ст.209 ПК України, у звязку з чим підлягає зменшенню ряд. 24 (скороченої) декларації залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2014 року в сумі 9024,00 грн.; пп. 240.1.3 п. 240.1 ст. 240 ПК України у звязку з чим занижено екологічний податок в частині утворення та розміщення відходів у загальній сумі 15511,75 грн, у тому числі за IV квартал 2012 року 8,57 грн., за IV квартал 2013 року 3 896,64 грн., за І квартал 2014 року 51,86 грн., за ІІ квартал 2014 року 11 554,68 грн.; пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.167, пп.а п. 176.2 ст. 176 ПК України, у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 9115,51 грн. (а.с. 16-79 Т. № 1).

На підставі акту перевірки Відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 11394,39 грн., у тому числі 9 115,51 грн. основного платежу та 2278,88 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с. 11 Т. № 1);

- № НОМЕР_2 від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 165 216,25 грн., у тому числі 132 173,00 грн. основного платежу та 33043,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с. 13 Т. № 1);

- № НОМЕР_3 від 29.12.2014 р., яким позивачу зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року в сумі 9029,00 грн. (а.с. 14 Т. № 1);

- № НОМЕР_4 від 29.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з екологічного податку у сумі 19389,69 грн., у тому числі 15511,75 грн. основного платежу та 3877,94 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с. 15 Т. № 1).

Як встановлено судом, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені податковим органом з огляду на встановлення:

- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (за загальною декларацією) у загальному розмірі 101 272,00 грн. за господарськими операціями з ПП Астарта Груп, ФГ Власенки, ТОВ Індастріал-Транс-Агро, ТОВ ОСОБА_3 Плюс, СГК Слава України, які, на думку Новоукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, не носять реального характеру;

- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (за загальною декларацією) за лютий 2013 року у розмірі 24 455,00 грн., у звязку з включенням до складу податкового кредиту податку на додану вартість з вартості придбаного у ТОВ Альянс ойл Україна дизельного палива, яке було використане для виробництва сільськогосподарської продукції;

- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (за спеціальною (скороченою) декларацією) у загальному розмірі за вересень 2013 року у розмірі 4 333,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ Етрог Автоматик, які, на думку Новоукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, не носять реального характеру;

- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (за спеціальною (скороченою) декларацією) у загальному розмірі 2083,00 грн., у звязку з включенням до складу податкового кредиту сум ПДВ, що не підтверджені податковими накладними;

- завищення відємного значення з податку на додану вартість (за спеціальною (скороченою) декларацією) за вересень 2014 року в сумі 9029,00 грн. за господарськими операціями з ТОВ Метро-Юг;

- заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 9115,51 грн., у звязку з не нарахуванням та не утриманням податку з доходів фізичних осіб із сум доходів, які виплачувалися громадянам за оренду земельних часток (паїв);

- заниження екологічного податку в розмірі 15511,75 грн., у звязку з не нарахуванням екологічного податку в частині утворення та розміщення відходів (списання мертвих відходів).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва №200085141 ТОВ Агроконтракт-Н зареєстроване як субєкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (а.с. 9 Т. № 1).

На підставі договору поставки від 31.10.2011 р. (а.с. 6 Т. № 2) ТОВ Агроконтракт-Н у жовтні 2011 року придбало у ПП Астарта Груп сою в кількості 18,75 т. на суму 60 000,00 грн., у тому числі ПДВ 10 000,00 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с. 7, 8 Т. № 2). За вказаною господарською операцією суму ПДВ у розмірі 10 000,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за жовтень 2011 року (загальна декларація) (а.с.190-195 Т. № 2).

Так, відповідно до п. 4.2 Договору поставки від 31.10.2011 р. поставка товару здійснюється шляхом передачі товару на складі ПП Астарта Груп за адресою: м. Кіровоград, вул. Родимцева, 89 (а.с. 6, Т. № 2).

При цьому згідно з договором оренди №1/06 від 01.06.2011 р. ТОВ Агроконтракт-Н орендує складське приміщення розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Родимцева, 89 (а.с. 131-156 Т. № 6).

Оплату придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.9, Т.2).

За договором поставки № 31/05 від 31.05.2012 р. (а.с. 60 Т. № 2) ТОВ Агроконтракт-Н у травні 2012 року придбало у ПП Астарта Груп сою в кількості 44,38 т. на суму 170 862,97 грн., у тому числі ПДВ 28 477,17 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.61-66, Т.2). При цьому суму ПДВ у розмірі 28 477,17 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за травень 2012 року (загальна декларація) (а.с.212-216, Т.2).

У відповідності до п. 4.2 Договору поставки №31/05 від 31.05.2012 р. поставка товару здійснюється шляхом передачі товару на складі ПП Астарта Груп за адресою: м. Кіровоград, вул. Родимцева, 89, який за договором №1/06 вед 01.06.2011 р. знаходиться в оренді у позивача (а.с. 60 Т. № 2, а.с. 131-156 Т. № 6).

Оплату придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 67 Т. № 2).

У вересні 2012 року ТОВ Агроконтракт-Н придбало у ТОВ Етрог Автоматик шини в кількості 2 шт. на суму 26000,00 грн., у тому числі ПДВ 4333,33 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с. 78, 79 Т. № 2). Суму ПДВ у розмірі 4 333,33 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2012 року (спеціальна (скорочена) декларація) (а.с. 218-223 Т. № 2).

Оплату придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 80 Т. № 2).

Згідно з договором № 05/11 від 05.11.2012 р. (ас. 69-70 Т. № 2) ТОВ Агроконтракт-Н у листопаді 2012 року придбало у ФГ Власенки пшеницю в кількості 22,19 т. на суму 44 380,00 грн., у тому числі ПДВ 7 396,67 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с. 71, 72 Т. № 2). Суму ПДВ у розмірі 7396,67 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за листопад 2012 року (загальна декларація) (а.с. 241 Т. № 2).

Відповідно до п.4.1 Договору № 05/11 від 05.11.2012 р. продавець передає товар на умовах EXW Франко-Елеватор ТОВ Новомиргород-Агроконтракт за адресою: м. Новомиргород, вул. Перемоги, 27 (Інкотермс 2010) (а.с. 69 Т. № 2).

Умови поставки товару ЕХW (ex works) франко-завод відповідно до Інкотермс-2010 означають, що продавець вважається таким, що виконав свої зобовязання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці, без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

У відповідності до складської квитанції на зерно, придбану позивачем пшеницю переоформлено з ФГ Власенки на ТОВ Агроконтракт-Н (а.с. 73, 74 Т. № 2).

Водночас подальше транспортування придбаного товару з елеватору ТОВ Новомиргород-Агроконтракт до ТОВ Агроконтракт-Н підтверджується товарно-транспортною накладною (а.с. 76 Т. № 2).

Оплату придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 77 Т. № 2).

Відповідно до генерального договору № 18/2-2013 на послуги по автоперевезенню від 18.02.2013 р. (а.с. 10-12 Т. № 2) ТОВ Індастріал-Транс-Агро у лютому 2013 року надало ТОВ Агроконтракт-Н послуги з перевезення вантажів (насіння соняшника з с. Прищепівка, с. Родніківка до ПрАТ АДМ Іллічівськ на суму 122 572,80 грн., у тому числі ПДВ 20 428,80 грн, що підтверджується податковими та товарно-транспортними накладними, актами надання послуг (а.с. 16-37 Т. № 2). Суму ПДВ у розмірі 20428,80 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2013 року (загальна декларація) (а.с. 243-248 Т. № 2).

Оплату наданих послуг здійснено позивачем в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 13-15 Т. № 2).

Згідно з договором №20/02 про надання транспортних послуг від 20.02.2013 р. (а.с. 66-67 Т. № 6) ТОВ «ОСОБА_3 Плюс» у лютому 2013 року надало ТОВ Агроконтракт-Н послуги з перевезення соняшнику з елеватора ТОВ Новомиргород-Агроконтракт (м. Новомиргород, вул. 40 років Перемоги, 27) до ПрАТ АДМ Іллічівськ (м. Іллічівськ Одеської області, вул. Транспортна, 26) на загальну суму 110 022,00 грн., у тому числі ПДВ 18 337,00 грн., що підтверджується податковими та товарно-транспортними накладними, актами виконаних робіт (а.с.70-85, Т.6). Суму ПДВ у розмірі 18337,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2013 року (загальна декларація) (а.с. 243-248 Т. № 2).

Оплату наданих послуг здійснено позивачем в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 68, 69 Т. № 6).

За договором поставки № 17/05 від 17.05.2013 р. (а.с. 53-54 Т. № 2) позивачем у травні 2013 року придбано у СГК Слава України пшеницю на суму 99790,5 грн., у тому числі ПДВ 16631,75 грн., що підтверджується видатковою та податковою накладними (а.с. 55, 56 Т. № 2). Суму ПДВ у розмірі 16631,75 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за травень 2013 року (загальна декларація) (а.с. 9-17 Т. № 3).

Транспортування придбаного товару здійснювалося позивачем на підтвердження чого до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с. 57, 58 Т. № 2).

Оплату придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 59 Т. № 2).

Згідно з договором № 4-тр на перевезення вантажу від 04.04.2014 р. (а.с. 38 Т. № 2) ТОВ «Метро-Юг» у квітні 2014 року надало ТОВ Агроконтракт-Н послуги з вантажоперевезення кукурудзи (від с. Родниківка Олександрівського району Кіровоградської області до с Прищепівка Новомиргородського району Кіровоградської області) на суму 54172,8 грн., у тому числі ПДВ 9028,8 грн., що підтверджується податковими та товарно-транспортними накладними, актами здачі-прийняття робіт (а.с. 41-52 Т. № 2). Суму ПДВ у розмірі 9028,8 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2014 року (спеціальна (скорочена) декларація) (а.с. 249-250 Т. № 2, а.с. 1-8 Т. № 3).

Оплату наданих послуг здійснено позивачем в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 40 Т. № 2).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у жовтні 2011 року, травні, листопаді 2012 року, лютому, травні 2013 року, квітні 2014 року сформовано податковий кредит у розмірі на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому ПП Астарта Груп, ФГ Власенки, ТОВ Етрог Автоматик, ТОВ Індастріал-Транс-Агро, ТОВ ОСОБА_3 Плюс, СГК Слава України, ТОВ Метро-Юг, які на час їх видачі зареєстровані платниками податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України були зобовязані виписувати податкові накладні.

Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обовязковими ознаками господарської діяльності є здійснення її субєктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

Згідно з довідкою з ЄДРПОУ одним із видів діяльності позивача є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.8, Т.1).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ПП Астарта Груп, ФГ Власенки, ТОВ Етрог Автоматик, ТОВ Індастріал-Транс-Агро, ТОВ ОСОБА_3 Плюс, СГК Слава України, ТОВ Метро-Юг.

При цьому недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних про які вказано в акті № 15/2200/31095141 від 19.12.2014 р. не можуть бути підставою для зменшення платнику задекларованого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство не повязує право формування податкового кредиту саме з наявністю у платника податку товарно-транспортних накладних, у яких належно заповнені усі реквізити.

Окрім того, відповідно до генерального договору № 758/213/нп/1/22 поставки нафтопродуктів від 25.02.2013 р. (а.с. 16-18 Т. № 5) ТОВ Агроконтракт-Н у лютому 2013 року придбало у ТОВ Альянс ойл Україна дизельне пальне 15676 л. на суму 146727,36 грн., у тому числі ПДВ 24454,56 грн., що підтверджується податковою та товарно-транспортною накладними (а.с. 19, 21, Т. № 5). При цьому суму ПДВ у розмірі 24454,56 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2013 року (загальна декларація) (а.с. 243-248 Т. № 2).

В акті № 15/2200/31095141 від 19.12.2014 р. Новоукраїнська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області вказує, що придбане у ТОВ Альянс ойл Україна дизельне паливо було використане позивачем для виробництва сільськогосподарської продукції, а тому ТОВ Агроконтракт-Н порушено пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України (а.с. 28зб Т. № 2).

На підставі п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит: товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

Позивачем заперечується факт використання у виробництві сільськогосподарської продукції дизельного пального придбаного у ТОВ Альянс ойл Україна і зазначається, що вказане пальне використовувалось для перевезення вже виробленої продукції, що підтверджується відповідними документами. Натомість, податковим органом не надано доказів, що таке дизельне пальне використане позивачем саме у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем безпідставно зменшено позивачу розмір податкового кредиту за лютий 2013 року у сумі 24454,56 грн.

Також в акті № 15/2200/31095141 від 19.12.2014 р. відповідачем зазначено, що позивачем включено до складу податкового кредиту суми за господарськими операціями з ПП Астарта Груп, що не підтверджені податковими накладними, зокрема, у вересні 2013 року на суму ПДВ 850,6 грн., у листопаді 2013 року 1232 грн. (а.с. 35зб Т. № 1).

Судом першої інстанції при прийнятті рішення зазначено, що позивачем до складу податкового кредиту включено суми за господарськими операціями з ПП Астарта Груп, зокрема, у вересні 2013 року на суму ПДВ 850,6 грн., у листопаді 2013 року 1232 грн. (а.с. 96-126 Т. № 5, а.с. 2-20 Т. № 6), проте відповідними податковими накладними вказані суми податкового кредиту не підтверджені, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позивачем в цій частині постанова суду не оскаржена.

Зважаючи на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 29.12.2014 р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині 130 090,00 грн. основного платежу та 32 522,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

У зв'язку з викладеним судом першої інстанції також зроблено правильний висновок про визнання протиправним та скасуванню податкове-повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 29.12.2014 р., яким позивачу зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за вересень 2014 року у сумі 9029 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем не нараховано, не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб із сум доходів, які виплачувалися громадянам за оренду земельних часток паїв за грудень 2011 року у загальному розмірі 9 115,51 грн. (а.с. 59 Т. № 1).

Згідно з пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, доходи загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України обєктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

На підставі пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

При цьому згідно з пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобовязані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Перелік осіб, яким нібито у грудня 2011 року виплачувалася орендна плата наведено у додатку № 3 до акта перевірки (а.с. 79 Т. № 1), однак як правильно зазначено судом першої інстанції податковим органом ні в акті перевірки, ні в суді не зазначено, з який підстав податковий орган дійшов висновку про виплату цим особам орендної плати у грудні 2011 року. Висновки акту перевірки в цій частині відповідними доказами не підтверджені.

Натомість позивачем надані копії відомостей на виплату орендної плати за грудень 2011 року, зі змісту яких встановлено, що особам, вказаним у додатку № 3 до акта перевірки у вказаному місяці позивачем орендна плата не виплачувалася (а.с. 47-59 Т. № 5).

Відтак висновок податкового органу щодо не утримання, не виплати та не перерахування ТОВ Агроконтракт-Н податку на доходи фізичних осіб із сум доходів, які виплачувалися громадянам за оренду земельних часток паїв за грудень 2011 року у загальному розмірі 9115,51 грн. є не обґрунтованим, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.12.2014 р. Су4дом першої інстанції задоволені правомірно.

Також за висновками акту перевірки позивачем за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2014 занижено екологічний податок у загальній сумі 15511,75 грн., у тому числі за ІV квартал 2012 року 8,57 грн., за ІV квартал 2013 року 3896,64 грн., за І квартал 2014 року 51,86 грн., за ІІ квартал 2014 року 11 554,68 грн. (а.с. 55зб Т. № 1).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 1 Закону України Про відходи від 05.03.1998 №187/98-ВР відходи будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно з абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відходи» відходи як вторинна сировина відходи, для утилізації та переробки яких в Україні існують відповідні технології та виробничо-технологічні і/або економічні передумови.

У відповідності до пп. 240.1.3 п. 240.1 ст. 240 Податкового кодексу України платниками податку є субєкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (обєктах) субєктів господарювання).

На підставі пп. 14.1.223 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України розміщення відходів постійне (остаточне) перебування або захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи обєктах (місцях розміщення відходів, сховищах, полігонах, комплексах, спорудах, ділянках надр тощо), на використання яких отримано дозволи уповноважених органів.

Відповідно до пп. 242.1.3 п. 242.1 ст. 242 Податкового кодексу України обєктом та базою оподаткування є: обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об'єктах) субєктів господарювання.

З огляду на зміст Класифікатора відходів (ДК 005-96), затвердженого наказом Держстандарту України від 29.02.1996 р. до відходів належать, зокрема, залишкові продукти сільськогосподарського виробництва (у т. ч. тваринництва), лісівництва і лісозаготівель.

Як встановлено судом, у 2012, 2014 роках позивач отримував відходи від очистки насіння кукурудзи, соняшнику, пшениці та сої, що підтверджується актами (а.с. 108, 112, 119, 124, 125, 230, 238 Т. № 1). Такі відходи ТОВ Агроконтракт-Н безоплатно видавалися населенню на підтвердження чого до суду надано копії наказів та накладних (а.с. 109-111, 113-118, 120-123, 126-131, 231-237, 239-243 Т. № 1), що спростовує доводи податкового органу про зберігання вказаних відходів позивачем.

Крім того, у 2013 та 2014 роках позивачем зберігався соняшник, пшениця та сорго на зерновому складі ТОВ «Новомиргород-Агроконтракт», що підтверджується складськими відповідними квитанціями. Відповідно до актів-розрахунків внаслідок попередньої зачистки утворилися відходи (сміттєві домішки), які залишилися на зерновому складі та позивачу не видавалися. (т. № 1 а.с. 167, 168, 214, 215, т. № 2 а.с. 4, 5).

З огляду на вказане суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем не надано доказів розміщення позивачем відходів у спеціально відведених місцях.

При цьому колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі з цього приводу відповідачем жодних доводів на спростування висновків суду першої інстанції не наведено.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст виготовлено 3 серпня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № П/811/106/15 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко