Справа № 709/2880/14-ц
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2015 р. м. Київ К/800/8313/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, постановлених за заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про перерахунок пенсії,

встановила:

ОСОБА_2 14 жовтня 2014 року звернулась до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області у справі №2-а-9892/11 за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про перерахунок пенсії, з урахуванням підвищення до пенсії, передбаченого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В обґрунтування заяви позивач зазначала, що вказаний виконавчий лист видано лише 25 вересня 2014 року, в той час як строк пред'явлення його до виконання закінчився 24 квітня 2014 року. Тому, посилаючись на вимоги Закону України «Про виконавче провадження» позивач просила поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області протиправними і зобов'язано його здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004 року за період з 03 вересня 2010 року по 02 лютого 2011 року з врахуванням виплат, проведених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, та виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім того, постанову суду про присудження виплат було звернуто до негайного виконання.

25 вересня 2014 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області позивачу за її зверненням був виданий виконавчий лист, строк пред'явлення якого до виконання закінчився 24 квітня 2014 року.

В обґрунтування несвоєчасного звернення до суду із заявою про видачу виконавчого листа ОСОБА_2 пояснила, що вона є пенсіонером та має похилий вік, не є освіченою у юридичних тонкощах та сподівалася на добровільне виконання постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2011 року відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зазначені заявником причини пропуску такого строку не були визнані судом поважними.

Проте, з таким висновком судів погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Разом з тим, у відповідності до частини першої статті 22 зазначеного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому зазначений строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (пункт 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Наведеним нормам Закону України «Про виконавче провадження» кореспондують положення статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів звертає увагу на приписи частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіння своїм майном, також зобов'язує державу вживати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Втручання у майнові права є незаконним, з огляду на цілі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд касаційної інстанції вважає, що право ОСОБА_2 на перерахунок підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підтверджено в судовому порядку, а отже за наявності поважної причини пропуску строку пред'явлення до виконання виконавчого листа заява позивача підлягає задоволенню.

Згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Приймаючи до уваги те, що судами попередніх інстанцій зібрані всі необхідні докази у справі і вони не потребують додаткової перевірки, обставини справи з'ясовані повно та правильно, однак рішення першої та апеляційної інстанції є помилковим, прийнятими з неправильним застосуванням норм процесуального права, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає на необхідне скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі №2-а-9892/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про перерахунок пенсії - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 25 вересня 2014 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області у справі №2-а-9892/11, строком на три місяці з дня набрання законної сили вказаним рішенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді В.М. Кочан

В.В. Швець