Справа № 265/4772/15-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4772/15-а
Провадження № 2-а/265/137/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування поданого позову посилався на те, що він перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, отримуючи пенсію за віком на пільгових умовах з 16 листопада 2014 року, призначену в розмірі 3169,74 грн. Отримавши першу виплату пенсії в липні 2015 року, він дізнався, що до розрахунку заробітної плати частково не включено отримані ним грошові суми за лютий, березень, квітень, червень, серпень, жовтень, листопад 2001 року. Окремого рішення про відмову в зарахуванні заробітної плати за цей період відповідачем не приймалось. У зв'язку із тим, що відповідачем порушено права позивача, він змушений звертатися до суду із вказаним позовом. Відмова відповідача зарахувати до заробітної плати позивача грошові суми, отримані з лютого 2001 року по листопад 2001 року включно від підприємства ТОВ «Механомонтаж-2000» обумовлена тим, що за трудовою книжкою позивач працював у цей період на «Дочірньому підприємстві СУ Механомонтаж» 218 ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» та документи про періоди роботи в ТОВ «Механомонтаж-2000» за сумітництвом не надавались, а до 1 січня 2004 року всі періоди роботи, на яких особа підлягала загальнообов'язковому державному страхуванню повинні підтверджуватися трудовою книжкою або довідками. Зауважував, що відповідно до ст. 24 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія складається із заробітної плати, стажу, страхового стажу. Страховий стаж, це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Поняття страхового стажу було введено в користування з моменту набуття цим Законом чинності, тобто з січня 2004 року. Згідно до ст. 1 згаданого Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, тому поняття страхових внесків розповсюджує свою дію також на внески, що утримувались із заробітної плати до 1 січня 2004 року. За індивідуальною відомістю про застраховану особу позивача в період з 1 лютого 2001 року по 30 листопада 2001 року декілька підприємств сплачували за позивача внески до УПФУ, а саме: «ДП СУ Механомонтаж-218» ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» та ТОВ «Механомонтаж-2000». За трудовою книжкою позивача останній в період з 4 вересня 2000 року по 18 березня 2002 року працював на «СУ Механомонтаж-218» ЗАТ «Донбасмеханомонтаж», яка натомість не містить інформації про його роботу у цей же час за сумісництвом. Оскільки позивачу невідомо місцезнаходження ТОВ «Механомонтаж-2000», то надати довідки цього підприємства про підтвердження факту роботи позивача немає можливості. Згідно до ст. 41 вказаного вище Закону до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Індивідуальна відомість про застраховану особу є документом, що підтверджує сплату підприємством ТОВ «Механомонтаж-2000» страхових внесків. На підставі переліченого просив суд визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування до розрахунку пенсії позивача отриманої ним зарплати за період роботи на вказаному підприємстві з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року, з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року. Також просив суд зобов'язати відповідача зарахувати до заробітної плати, що використовується для розрахунку його пенсії отримані доходи позивача у зазначені періоди роботи на підприємстві ТОВ «Механомонтаж-2000» із зобов'язанням здійснити відповідний перерахунок пенсії з 16 листопада 2014 року, поновивши при цьому йому строки на звернення із вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву з проханням вирішити сказаний спір у його відсутність.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності.

За письмовими запереченнями на поданий позов представник відповідача, не визнаючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, посилалась на те, що позивач дійсно 16 листопада 2014 року звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Натомість згідно трудової книжки позивача в період з 4 вересня 2000 року по 18 березня 2002 року ОСОБА_1 працював в ДП СУ-218 ЗАТ «Донбасмеханомонтаж», де не міститься інформації про роботу позивача в зазначений час за сумісництвом. З індивідуальної відомості про застраховану особу вбачається, що позивачу в період з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року, з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року декілька підприємств сплачували внески до УПФУ, а саме: ДП СУ-218 ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» та ТОВ «Механомонтаж-2000». При цьому додавала, що поняття страхові внески було запроваджено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2004 року, тому підстав для врахування зарплати позивача за спірний період за даними персоніфікованого обліку не має, оскільки стаж роботи на ТОВ «Механомонтаж-2000» ОСОБА_1 не підтвердив. Тому просила суд відмовити у задоволенні поданого позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

За матеріалами справи суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся із заявою 16 листопада 2014 року до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про призначення пенсії за віком за списком № 2 (а. с. 8).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач з 4 вересня 2000 року по 18 березня 2002 року працював на посаді газорізника 5-го розряду ДП СУ-218 ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» (а. с. 9-11).

Натомість з індивідуальної відомості Управління пенсійного фонду України щодо застрахованої особи, ОСОБА_1, вбачається, що страхувальником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Механомонтаж-2000», з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року включно було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 500 грн., 350 грн., 450 грн.; з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року включно було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумі 400 грн.; з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року включно було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумі 340 грн.; з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року включно було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 430 грн., 176 грн. Крім цього за цей же період страхувальником, ДП СУ «Механомонтадж-218» ЗАТ «Донбасмеханомонтаж», було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 567,30 грн., 1362,30 грн., 860,90 грн., 468,70 грн., 580,40 грн., 442,30 грн. та 539,35 грн. відповідно (а. с. 12-14).

Натомість відповідно до розрахунку доходу ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя за період з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року; з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року; з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року була обрахована заробітна плата позивача лише за місцем його роботи в ДП СУ «Механомонтадж-218» ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» (а. с. 15-18).

Також суд встановив, що ОСОБА_1 була призначена пенсія з 16 листопада 2014 року в розмірі 3169,74 грн. за віком за списком № 2, що підтверджується копією з пенсійної справи протоколу № 6913 від 9 червня 2015 року та безпосередньо визнавалось представниками відповідача (а. с. 20).

При цьому суд зазначає, що відповідно до відомостей з пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що обраховану до сплати позивачу на підставі протоколу № 6913 від 9 червня 2015 року пенсію, починаючи з листопада 2014 року по червень 2015 року включно, ОСОБА_1 не отримав станом на червень 2015 року (а. с. 19).

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом постанови - Спеціальний Закон) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За ст. 1 Спеціального Закону страховий стаж є періодом (строком), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно до ст. 1 Спеціального Закону страхові внески є коштами відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 1 Спеціального Закону страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

На підставі ст. 41 Спеціального Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набув чинності з 1 січня 1992 року, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На підставі перелічених норм суд зазначає, що поняття трудового стажу не є тотожнім поняттю страхового стажу, поняття якого було викладено в ст. 1 Спеціального Закону, тобто який є періодом, протягом якого застрахована особа або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, в тому числі, що діяло раніше, що безпосередньо підтверджується також положеннями ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за який було сплачено страхові внески.

Таким чином посилання представника відповідача на ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як на підставу у відмові в обрахунку пенсії позивача із застосуванням відомостей про заробітну плату застрахованої особи за період його роботи в ТОВ «Механомонтаж-2000», не є законним, бо для підтвердження страхового стажу з липня 2000 року не має необхідності підтверджувати ці відомості з трудової книжки, бо за Спеціальним Законом для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

В судовому засіданні натоміть було підтверджено, що за ОСОБА_1 страхові внески були сплачені за спірний період як ДП СУ «Механомонтадж-218» ЗАТ «Донбасмеханомонтаж», так й ТОВ «Механомонтаж-2000».

Таким чином до заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення йому пенсії необхідно було врахувати суми доходу, отримуваного ним до набрання чинності Спеціальним Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи, що представники відповідача не здійснили обрахунок пенсії позивача із врахуванням його заробітку на ТОВ «Механомонаж-2000» за період з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року; з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року; з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року, з якої натомість були сплачено страхові внески вказаним підприємством, то суд дійшов переконання, що такі дії є незаконними та такими, що порушують законні права позивача.

Таким чином, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 у повній мірі підтверджується Індивідуальними відомостями застрахованої особи УПФУ, то заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання здійснити УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя перерахунок та виплату пенсії позивачу з 16 листопада 2014 року із зарахуванням до заробітної плати, що використовується для розрахунку пенсії ОСОБА_1, отримані ним доходи за період з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року; з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року; з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року на ТОВ «Механомонаж-2000».

В свою чергу суд зазначає, що оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 фактично до липня 2015 року не отримував обраховану йому пенсію з листопада 2014 року, та про розмір такої пенсії він дізнався лише у червні 2015 року на підставі протоколу представників відповідача від 9 червня 2015 року, то, враховуючи положення ст. 99 КАС України, ОСОБА_1 передбачений законом строк звернення до адміністративного суду не пропустив.

Згідно ст. 94 КАС України суд стягує з державного бюджету України на користь позивача витрати, понесені ним по сплаті судового збору для звернення до суду із вказаним позовом в сумі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії неправомірними та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 16 листопада 2014 року, з урахуванням заробітної плати, що використовується для розрахунку пенсії, за період з 1 лютого 2001 року по 30 квітня 2001 року, з 1 червня 2001 року по 30 червня 2001 року, з 1 серпня 2001 року по 31 серпня 2001 року та з 1 жовтня 2001 року по 30 листопада 2001 року, сплаченої Товариством з обмеженою відповідальністю «Механомонаж-2000», з відрахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, з державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя