Справа № 808/825/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" серпня 2015 р.справа № 808/825/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 808/825/15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.12.2014 р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 242497,50 грн., з яких 161665 грн. основний платіж, 80832,5 грн. штрафні (фінансові) санкції. Позивач зазначає, що висновок податкового органу про відсутність господарських операцій з ПП «Спецконтакт» та ТОВ «Елітстройбуд-2014» є безпідставним через підтвердження фактичного здійснення операцій належними первинними документами.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції, що на час видачі ПП «Спецконтакт» податкової накладної № 62 від 24.07.2014 р. договір від 07.03.2013 р. № 49/1с-13, за яким надавались послуги, не діяв, оскільки відповідно до умов договору строк його дії скінчився 31.12.2013 р. Крім того, до перевірки не надані технічні паспорти та гарантійні талони, пояснення з приводу їх відсутності, що унеможливлює встановити факт використання витрат на ремонт у господарській діяльності позивача. Також не надані картки складського обліку, договори оренди приміщень, якщо електрообладнання зберігається на складі, картки рахунків бухгалтерського обліку; у наданих до перевірки відомостях дефектів та кошторису на виконання ремонту відсутні дати складання, що унеможливлює встановлення періоду, в якому обладнання вийшло з лади.

Що стосується господарських операцій з ТОВ «Елітстройбуд-2014», апелянт вказує на отримання податкової інформації про відсутність у контрагента позивача трудових та матеріальних ресурсів, виробничих потужностей, транспортних засобів, неможливість проведення зустрічної звірки, що свідчить про здійснення цим підприємством діяльності, спрямованої на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам. Дані обставини дають підстави для висновку про необґрунтоване включення позивачем сум податку на додану вартість за спірними господарськими операціями до складу податкового кредиту.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у звязку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація» зареєстровано виконавчим комітетом Запорізької міської ради 08.12.2004 р., включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 33273087, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 11638637.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промінвестекскавація» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Спецконтакт», ТОВ «Елітсройбуд-2014», ТОВ «Латустейд», ТОВ «Мегабудкомпані-2014» за липень 2014 р., за наслідками якої складено акт № 1367/08-27-22-01/33273087 від 07.11.2014 р., яким, зокрема, встановлено порушення позивачем пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість на загальну суму 161665 грн., в тому числі за липень 2014 р. - на суму 161665 грн.

На підставі цього акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 р. № НОМЕР_1 про збільшення ТОВ «Промінвестекскавація» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 242497,50 грн., з яких 161665 грн. основний платіж, 80832,5 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість є висновок відповідача про те, що господарські операції з придбання робіт (послуг) по проведенню ремонту електрообладнання у ТОВ «Спецконтакт» та придбання товару у ТОВ «Елітстройбуд-2014» не проводились, що не дає права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у ціні товару (послуг) по цим господарським операціям.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Промінвестекскавація» та ПП «Спецконтакт» укладено договір № 49/1с-13 від 07.03.2013 р., за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи по проведенню ремонту електрообладнання замовника, а замовник зобов'язується створити підряднику необхідні для виконання робіт умови, прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору.

Фактичне виконання цього договору та отримання позивачем послуг з ремонту підтверджується наявними в матеріалах справи актом № 556 приймання виконаних робіт за серпень 2014 р., розрахунком на виконання ремонтних робіт, відомостей дефектів ремонту, податковою накладною № 62 від 24.07.2014 р. на суму 79036,84 грн., в тому числі податок на додану вартість - 13172,81 грн.

Здійснення позивачем оплати за придбані послуги підтверджено платіжним дорученням № 1909 від 24.07.2014 р. на суму 79036,84 грн., в тому числі податок на додану вартість 13172,81 грн.

Сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у липні 2014 року.

Оприбуткування у бухгалтерському обліку цієї господарської операції підтверджено відомостями рахунку 631 за липень та серпень 2014 р.

Використання придбаних послуг з ремонту електрообладнання у господарській діяльності позивача підтверджено наказом ТОВ «Промінвестекскавація» № 12-14ОС від 21.07.2014 р. про виведення з експлуатації для ремонту автомобілю БелАЗ 75131, інвентарний номер б0000679, державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу (а.с. 130), та наказом № 17-14ОС від 29.08.2014 р. про введення в експлуатацію автомобілю БелАЗ 75131, інвентарний номер б0000679, державний номер НОМЕР_2, у зв'язку з виконаним ремонтом.

Крім того, ТОВ «Промінвестекскавація» як покупцем та ТОВ «Елітбудстрой-2014» як продавцем укладено договір № Д-19/2014 від 14.07.2014 р., за умовами якого продавець продає товар покупцю, кількість, асортимент та номенклатура якого зазначаються у протоколі погодження цін як невідємної частини договору. Пунктом 3.2 договору встановлено, що покупець самостійно здійснює доставку продукції.

Протоколом № 1 погодження цін від 14.07.2014 р. обумовлена поставка товару двигуну, валу колінчатого, коробки передач.

Листом від 28.08.2014 р. ТОВ «Елітстройбуд-2014» повідомлено позивача про неможливість поставки валу колінчатого та коробки передач, які передбачені протоколом погодження цін № 1, у звязку з відсутністю товару на складі.

Поставка двигуна підтверджена податковою накладною № 214 від 24.07.2014 р. на суму 890948,50 грн., в тому числі податок на додану вартість 148491,42 грн., видатковою накладною № 2407/054 від 24.07.2014 р. на вказану суму, товарно-транспортною накладною № 247 від 24.07.2014 р. Отримання позивачем цього товару підтверджено довіреністю на отримання товару та наказом на прийняття на роботу в ТОВ «Промінвестекскавація» особи, яка отримала товар.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що перевезення придбаного товару (двигуна) здійснювалось транспортним засобом автомобілем МАЗ 544008, державний номер НОМЕР_3, з бортовим напівпричепом, державний номер НОМЕР_4, який належить ТОВ «Європромекскавація» та переданий за договором оренди та додаткових угод до нього у користування позивачу (а.с. 77-80).

Здійснення позивачем оплати за придбаний товар підтверджено платіжним дорученням № 1929 від 24.07.2014 р. на суму 890948,50 грн., в тому числі податок на додану вартість 148491,42 грн.

Сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено позивачем до складу податкового кредиту з податку на додану вартість у липні 2014 року.

Оприбуткування у бухгалтерському обліку цієї господарської операції підтверджено карткою складського обліку № 116, відомостями рахунку 631 за липень та серпень 2014 р.

Використання придбаних послуг з ремонту електрообладнання у господарській діяльності позивача підтверджено наказом ТОВ «Промінвестекскавація» № 15-14ОС від 12.08.2014 р. про виведення з експлуатації для ремонту автомобілю БелАЗ 7555, інвентарний номер б0000671, державний номер НОМЕР_5, який належить позивачу (а.с. 129), та наказом № 16-14ОС від 15.08.2014 р. про введення в експлуатацію автомобілю БелАЗ 7555, інвентарний номер б0000671, державний номер НОМЕР_5, у зв'язку з виконаним ремонтом; актом приймання-передачі устаткування до монтажу, актом приймання-здачі відремонтованого обєкту.

Податкові накладні, отримані від вказаних контрагентів, позивачем включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за відповідний податковий період.

Розрахунки між сторонами договору проведені у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Судом першої інстанції встановлено аналогічні обставини та зроблений висновок про підтвердження фактичного здійснення позивачем спірних господарських операцій та правомірного формування податкового кредиту за цими господарськими операціями.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, видані позивачу ПП «Спецконтакт» та ТОВ «Елітстройбуд-2014», відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у звязку з придбанням товарів та послуг підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що використання придбаних позивачем у ПП «Спецконтакт» послуг та ТОВ «Елітстройбуд-2014» товару в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності підтверджено встановленими вище судом фактами. Так, у користуванні позивача перебувають транспортні засоби, які використовуються ним в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, задля ремонту яких й придбавались позивачем послуги та товари за спірними господарськими операціями.

Відтак, придбання товару та послуг за спірними господарськими операціями безпосередньо повязано із господарською діяльністю позивача, що свідчить про використання придбаного товару в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні господарські операції з придбання позивачем товару у ТОВ «Елітстройбуд-2014» та послуг у ПП «Спецконтакт» здійснені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач безперечно має право на податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджено фактичне отримання товару та послуг, оплату позивачем як покупцем товару та послуг сум податку на додану вартість в ціні таких товарів та послуг постачальникам, тому позивачем сума податку на додану вартість включена до складу податкового кредиту правомірно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції того факту, що на час видачі ПП «Спецконтакт» податкової накладної № 62 від 24.07.2014 р. договір від 07.03.2013 р. № 49/1с-13, за яким надавались послуги, не діяв, оскільки строк його дії закінчився 31.12.2013 р., спростовуються п. 6.3 договору, відповідно до положень якого, у випадку, якщо в сторін на момент закінчення терміну дії договору залишаються невиконаними договірні зобов'язання і не задоволені законні вимоги, дія договору продовжується у відношенні таких зобов'язань і задоволення законних вимог. З обставин справи вбачається, що вказаний договір був пролонгований і сторони продовжували ним користуватися, не маючи підстав укладати новий договір, оскільки відносини були продовжені на тих же умовах.

Що стосується доводів про ненадання до перевірки технічних паспортів, гарантійних талонів, пояснень з приводу їх відсутності, що унеможливлює встановлення факту використання витрат на ремонт у господарській діяльності позивача, ненадання карток складського обліку, договорів оренди приміщень, якщо електрообладнання зберігається на складі, карток рахунків бухгалтерського обліку; у наданих до перевірки відомостей дефектів та кошторису на виконання ремонту відсутні дати складання, що унеможливлює встановлення періоду, в якому обладнання вийшло з лади, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки документи складського обліку та документи, які підтверджують використання товару у господарській діяльності, наявні в матеріалах справи. Ненадання позивачем до перевірки певних документів, які не є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», не може слугувати підставою для висновку про відсутність факту реальності господарської операції. При цьому колегія суддів зазначає, що оскільки відповідачем проводилась виїзна перевірка, контролюючий орган мав право запросити у позивача будь-які документи, що стосуються предмету перевірки, проте відповідачем не надано суду доказів запитування документів у платника податків та відмови платника податків у наданні таких документів.

Доводи апелянта про отримання податкової інформації про відсутність у ТОВ «Елітстройбуд-2014» трудових та матеріальних ресурсів, виробничих потужностей, транспортних засобів, неможливість проведення зустрічної звірки цього підприємства, що свідчить про здійснення цим підприємством діяльності, спрямованої на здійснення операцій, повязаної з наданням податкової вигоди третім особам, також є хибними.

Відсутність контрагента позивача за місцезнаходженням та відсутність можливості у цього підприємства на здійснення господарської діяльності через відсутність трудових ресурсів, майна та інших матеріалів, економічно необхідних для здійснення операцій, також не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит.

Колегія суддів зазначає, що на час виконання договору між позивачем та ТОВ «Елітстройбуд-2014» контрагент позивача здійснював господарську діяльність, не визнавався банкрутом, не був ліквідований, є платником податку на додану вартість. Зазначені обставини спростовують доводи податкового органу про відсутність обєкту оподаткування за спірними господарськими операціями. Відповідачем не спростований факт того, що ТОВ «Елітстройбуд-2014» на момент укладання договорів та складання податкових накладних включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мало статус платника податку на додану вартість, тому формування позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних, виданих цим підприємством, є правомірним.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції доказів дає підстави для висновку, що обставини одержання позивачем економічного ефекту за наслідками придбання товарів не спростовано актом перевірки та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 808/825/15 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2015 р. в справі № 808/825/15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Промінвестекскавація» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко