Справа № 2а-54/08
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Справа № 876/1887/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виноградівської міської ради на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2008 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Виноградівської міської ради, в якому просила зобов»язати відповідача видати дозвіл на часткову реконструкцію під магазин квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, позивач разом із своїми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками даної квартири. Вказує, що для здійснення підприємницької діяльності, за погодженням із іншими співвласниками квартири, подала до відповідача заяву про надання дозволу на реконструкцію однієї жилої кімнати під магазин, яка отримана і зареєстрована відповідачем 18 листопада 2005 року. Проте відповідач не надав письмової відповіді позивачу про результати розгляду заяви. При особистому зверненні до голови міськради та його заступників позивач отримав відповідь, що будинок №10 є пам»яткою архітектури місцевого значення і тому реконструкції не підлягає.

У 2008 році позивач повторно подав заяву відповідачу, якою просив повідомити про результати розгляду питання про реконструкцію квартири, на що останній листом №02-9/808 від 6 червня 2008 року повідомив, що заява позивача розглянута на засіданні архітектурно-містобудівної ради 20 грудня 2005 року, на якому було прийнято рішення про відмову у наданні вищевказаного дозволу. На запит адвоката надати дане рішення відповідач не відповів.

Крім того позивач вважає, що посилання відповідача на те що будинок №10 є пам»яткою архітектури, та посилання на необхідність збереження історичного центру міста є безпідставним, оскільки частина цього будинку належить ТзОВ «Діамант», де розміщений магазин, а тому на думку позивача, відновити історичний вид фасаду будинку неможливо. Магазин, який на меті має позивач, не змінить суттєво фасад будинку.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2008 року позов задоволено; зобов»язано Виноградівську міську раду видати дозвіл на часткову реконструкцію під магазин квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, Виноградівською міською радою подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що будинок, в якому розташована квартира, реконструкцію якої бажає провести позивач є пам»яткою архітектури.

16 червня 2009 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду скасовано рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 квітня 2011 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2009 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2011 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29 січня 2015 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач разом із своїми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1. Для здійснення підприємницької діяльності, за погодженням із іншими співвласниками квартири, позивач подала до відповідача заяву про надання дозволу на реконструкцію однієї жилої кімнати під магазин, яка отримана і зареєстрована відповідачем 18 листопада 2005 року.

20 грудня 2005 року рішенням архітектурно-містобудівної ради за результатами розгляду заяви позивачці відмовлено у наданні вищевказаного дозволу.

Як підставу для відмови вказано, що даний будинок належить до переліку пам»яток архітектури місцевого значення.

До такого переліку будинок віднесено рішенням відповідача від 29 вересня 2006 року. Цей факт також підтверджено Паспортом пам»ятки архітектури та містобудування (а.с. 104-106), Актом технічного стану пам»ятки (а.с. 107), висновком управління регіонального розвитку, містобудування та архітектури Закарпатської обласної державної адміністрації (а.с. 108), облікової картки пам»ятки архітектури та містобудування (а.с. 109-110).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що ненадання дозволу на часткову реконструкцію однієї кімнати своєї квартири під магазин порушує права та законні інтереси позивача, такі дії відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та суперечать вимогам статті 41 Конституції України та ч. 1 ст. 319 ЦК України, відповідно до яких власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд і не використовує право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян та суспільства.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено частиною 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Так, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2010 року №П-278/10 встановлено, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що адміністративний позов щодо зобов»язання відповідача видати дозвіл на часткову реконструкцію є безпідставним та необґрунтованим, оскільки при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади, суд вправі зобов»язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення щодо надання відповідного дозволу, що не належить до компетенції адміністративного суду.

Окрім цього, суд вважає безпідставними посилання апелянта на те, що будинок, в якому розташована квартира, реконструкцію якої бажає провести позивач є пам»яткою архітектури, оскільки відповідно до листа начальника Управління культури Закарпатської ОДА від 01.02.2008 року №01-07/232-04 житловий будинок №10 по вул. Миру в м. Виноградів не відноситься до пам»яток архітектури.

З огляду на наведене, судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню, з підстав визначених ст. 202 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виноградівської міської ради задовольнити частково, постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2008 року у справі №2-а-54/08 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: Т.І. Шинкар

ОСОБА_4