Справа № 817/53/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор У.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"11" серпня 2015 р. Справа № 817/53/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Моніча Б.С.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" квітня 2015 р. у справі за позовом Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" звернулося до суду з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - Дубенська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення - рішення від 24.09.14 року № та податкового повідомлення - рішення від 24.09.14 року № .

Позов обґрунтовано тим, що ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" є постійним лісокористувачем, якому для ведення лісового господарства державою надано у постійне користування лісові угіддя, тобто здійснює свою діяльність в галузі лісового господарства а тому вважає що правомірно віднесено вирощування лісових насаджень до собівартості виготовлених та реалізованих товарів, а не до складу вартості біологічних активів.

Крім того, позивач вказав, що у відповідності до Перехідних положень підрозділу 4 пункту 6 Податкового кодексу України для визначення переліку об'єктів основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів за групами відповідно до пункту 145.1 статті 145 цього Кодексу з метою нарахування амортизації з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу застосовуються дані інвентаризації, проведеної за станом на 1 квітня 2011 року. Податковим органом проведено інвентаризацію без врахування всіх первинних документів. Також, позивач зазначає, що у період спірних правовідносин операції по реалізації ялин звільнені від оподаткування. Крім того, за перевіряємий період до податкового кредиту позивачем було віднесено суми сплаченого податку в зв'язку з придбанням товарів, які в подальшому безпосередньо було використано в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а тому відсутні підстави для застосування приписів п.199.1, п.199.2 ст.199 Податкового кодексу України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року позов задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення - рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 24.09.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 36845,48 грн. Скасовано податкове повідомлення - рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 24.09.2014 року №, яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 63509,38 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що витрати на догляд та посадку лісових культур не відносяться до складу декларації з податку на прибуток рядок "собівартість реалізованої продукції" та підлягають амортизації. Вказав, що перевіркою встановлено, що на порушення розділу ХХ перехідних положень підрозділу 4 пункту 6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" завищено тимчасову податкову різницю, яка виникла за результатами інвентаризації основних засобів станом на 01.04.2011 року в сумі 8217,50 грн. Крім того, вказав, що операції з постачання деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 не включають реалізацію ялин.

Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що Дубенською ОДПІ на підставі наказу №376 від 26.08.2014 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" (далі - ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп") з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 26.08.2014 року.

За результатами проведеної перевірки винесено акт від 11.09.2014 року №1157/22/33096098, яким встановлено порушення:

- п.п.14.1,228 п.14.1 ст.14, п.138.4 ст.13.8, розділу XX перехідних положень підрозділу 4 пункту 6 Податкового кодексу, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 55050,17 грн., а саме по звітним періодам: в т.ч. за 3 квартал 2011 року - 189,00 грн., 4 квартал 2011 року - 22824,36 грн., 1 квартал 2012 року - 4272,99 грн., 2 квартал 2012 року - 7369,51 грн. 3 квартал 2012 року - 2168,20 грн., 4 квартал 2012 року - 3486,69 грн., за 2013 рік - 14739,42 грн.;

- п.187.1 ст.187, п.199.1 , п.199.2 , п.199.3, п.199.4, п.199.5 ст.199 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) та Наказу Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 28845,18 грн., в тому числі за грудень 2011 року в сумі 4102,29 грн., за грудень 2012 року в сумі 13700,46 грн., за грудень 2013 року - 10724,86 грн., за січень 2014 року 317,57 грн. та ст.51, пп. "б" п.176.2 ст.176 розділу IV Податкового кодексу України (т.1 а.с.41-95).

24.09.2014 року відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 36845,48 грн., в тому числі за основним платежем 28845,18 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 7211,30 грн.;

- № , яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 63509,38 грн., в тому числі 55050,17 грн. за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8009,21 грн. (т.1 а.с.15-16).

Як свідчать обставини справи відповідно до установчих документів ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" здійснює лісництво та іншу діяльність у лісовому господарстві; проводить лісозаготівлі, надає допоміжні послуги у лісовому господарстві; перевезення вантажів автомобільним транспортом, тощо (т.1 а.с.11-13).

Суд встановив, що ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" є постійним лісокористувачем, якому для ведення лісового господарства державою надано у постійне користування лісові угіддя, тобто, здійснює свою діяльність в галузі лісового господарства. Це види діяльності, що визначаються класами 02.1 - 02.4 розділу 02 "Лісове господарство та лісозаготівлі" класифікації видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010), що була затверджена наказом Держтехспоживзахисту України від 29.11.2010 року № 530.

Надані суду декларації з податку на прибуток, за перевіряємий період свідчать про отримання доходу ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" у відповідних періодах (т.1 а.с.110-117).

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.8 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що витрати, які формують собівартість реалізованих товарів визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів.

Відповідно до п. 10 Інструкції по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України, що була затверджена наказом Міністерства лісового господарства України від 17.07.1996 року №72 (чинної на час виникнення спірних відносин) та п.10 Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України, що були затверджені наказом Держкомлісгоспу України від 08.11.2002 року № 146, витрати на посадку та вирощування лісових насаджень (роботи з штучного і природного лісовідновлення, лісорозведення, створення лісонасінневої бази, формуванню високопродуктивних лісових насаджень, заготівлі лісового насіння і ін.) відносяться до витрат основного виробництва.

Суд встановив, що позивачем проводилася посадка сосни, дубової породи дерев, ялинок, понесені витрати віднесено до собівартості виготовлених та реалізованих товарів.

Колегія суддів зазначає, що позивач здійснює свою діяльність в галузі лісового господарства. Посадка саджанців є лише етапом довгого технологічного циклу, бо продукція як така буде через 60-70 років, тобто фіксуються тільки витрати.

Колегія суддів погоджується, що посадка лісових саджанців не є біологічними активами, які повинні знаходитися на балансі підприємства, здатні в процесі біологічних перетворювань давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, а також приносити в інший спосіб економічні вигоди, повинна нараховуватись амортизація. Тому колегія суддів і погоджується з висновком, що віднесення вказаних витрат до собівартості виготовлених та реалізованих товарів є правомірним.

Стосовно відсутності первинних документів, дане твердження спростоване матеріалами справи, оскільки, в акті перевірки відсутнє будь яке посилання щодо відсутності первинних документів у позивача на підтвердження валових витрат. Крім того в додатку 4 до акту міститься відомості, щодо надання для підтвердження всіх первинних документів за період з 01.07.2011 - 26.08.2014 року.

Отже, встановлено що ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" відповідно до наданих до перевірки первинних документів, собівартість продукції, яка реалізована за 4 квартал 2011 року становить 534855,00 грн., що відповідає даним поданій декларації.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом безпідставно зроблено висновок, щодо порушення позивачем пп. 138.4 ст.138 Податкового кодексу України.

Стосовно висновку податкового органу, щодо порушення позивачем розділу ХХ перехідних положень підрозділу 4 пункту 6 Податкового кодексу України ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" внаслідок завищення тимчасової податкової різниці, яка виникла за результатами інвентаризації основних засобів станом на 01.04.2011 року в сумі 8217,50 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Перехідних положень підрозділу 4 пункту 6 Податкового кодексу України для визначення переліку об'єктів основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів за групами відповідно до пункту 145.1 статті 145 цього Кодексу з метою нарахування амортизації з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу застосовуються дані інвентаризації, проведеної за станом на 1 квітня 2011 року.

Вартість, яка амортизується, по кожному об'єкту основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів визначається як первісна (переоцінена) з урахуванням капіталізованих витрат на модернізацію, модифікацію, добудову, дообладнання, реконструкції тощо, а також суми накопиченої амортизації за даними бухгалтерського обліку на дату набрання чинності розділом III цього Кодексу.

Суд встановив, що в акті перевірки вказано, що балансова вартість на початок звітного (податкового) періоду основних засобів станом на 01.04.2011 року становить 83892,00 грн.

Згідно довідки (а.с. 109 т. 1) щодо вартості основних засобів станом на 01.04.2011 року та видаткової накладної на придбання меблів, ця вартість включає в себе вартість придбаних в березні місяці 2011 року малоцінних необоротних матеріальних активів (група 11) на суму 6393,00 грн., амортизуватись які починають лише в квітні 2011 року, тобто, починаючи з місяця, що наступає за місяцем після їх оприбуткування. Та суму ремонту основних засобів, яка після 10% обмеження включається до вартості основних засобів, яка складала 3558,00 грн.

Отже, вартість основних засобів, що підлягають амортизації на 01.04.2011 року становить 73941,00 грн.

Відтак, тимчасова податкова різниця, яка виникла за результатами інвентаризації основних засобів станом на 01.04.2011 року становить 103293,00 грн., що і відображено в додатку АМ до декларації податку на прибуток за 2 квартал 2011 року.

Стосовно висновку відповідача, що операції з постачання деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 не включають реалізацію ялинок, як наслідок має місце заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 23. підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до розділу ІХ Митного тарифу України до групи 44 "Деревина і вироби з деревини, дерев'яне вугілля" відносяться товарні позиції:

- 4401 - деревина паливна у вигляді колод, полін, хмизу, гілок, сучків тощо; деревна тріска або стружка; тирса, тріска, стружка, уламки та відходи деревини та скрап, агломеровані або неагломеровані, у вигляді колод, полін, брикетів, гранул тощо;

- 4403 - лісоматеріали необроблені, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусовані або небрусовані;

- 4404 - деревина бондарна; колоди колоті; палі, кілки, стовпи загострені з дерева, але не розпиляні уздовж; лісоматеріали, начорно обтесані, але не обточені, не вигнуті або не оброблені іншим способом, що використовуються для виробництва ціпків, парасольок, ручок для інструментів або подібних виробів; деревина лущена та аналогічна.

Відповідно до товарної підпозиції 4403 20 УКТ ЗЕД включаються ялини виду Pisea abies Karst або ялиці (Abies alba Mill.).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що за операціями по реалізації ялин позивач звільнений від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд встановив, що на підставі договорів на надання послуг по завантаженню і перевезенню лісоматеріалів протягом 2011 - 2014 років ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" надавалися послуги по перевезенню, у вартість послуг включалося сплата податку на додану вартість.

Надання послуг перевезення підтверджується копіями реєстрів маршрутних листів за жовтень - грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року (т.1 а.с.198-224). Використання паливно-мастильних матеріалів показано в актах списання матеріальних цінностей.

Віднесення вказаних сум до податкового кредиту відображено у деклараціях з податку на додану вартість за період жовтень-грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року з реєстром отриманих податкових накладних, а саме розділ ІІ реєстру (т1 а.с.119-182).

Тож колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивачем правомірно до податкового кредиту було віднесену суми сплаченого податку на додану вартість в ціні придбання паливно- мастильних матеріалів, запчастин, які в подальшому були використані в оподаткованих операціях.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 24.09.2014 року № та №.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" вул.Кременецька,95, м.Радивилів, Рівненська область, 35500

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул.Грушевського,134, м.Дубно, Рівненська область, 35600

- ,