Справа № 2а-720/09
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2010-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 р. Справа № 9141/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Носа С.П.

Суддів Ліщинського А.М. , Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити підвищення розміру пенсії, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити підвищення розміру пенсії, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, посилається на порушення відповідачем положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просив зобов'язати відповідача здійснювати йому щомісячну виплату підвищень до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на її користь суму невиплаченої заборгованості за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в сумі 4602 грн. 30 коп.

Постановою управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області позов задоволено частково. Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області по не нарахуванню до пенсії ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправною. Зобов'язано відповідача провести перерахування та виплату ОСОБА_1 соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з подальшою її виплатою. В решті позовних вимог відмовлено.

Головуючий 1-ї інст. Гордій В.І. Справа №2-а-720/09/0910Рядок статзвіту №2.19.5Суддя-доповідач : Нос. С.П Справа №9141/10/9104.doc
В серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити підвищення розміру пенсії, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, посилається на порушення відповідачем положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просив зобов'язати відповідача здійснювати йому щомісячну виплату підвищень до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на її користь суму невиплаченої заборгованості за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в сумі 4602 грн. 30 коп.

Постановою управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області позов задоволено частково. Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області по не нарахуванню до пенсії ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправною. Зобов'язано відповідача провести перерахування та виплату ОСОБА_1 соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з подальшою її виплатою. В решті позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова мотивована тим, що позивач є дитиною війни, а рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік»якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому вимоги позивача щодо виплати підвищення до пенсії є підставними та обґрунтованими за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт звертає увагу на те, що законодавством України не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни про підвищення розміру пенсій дітей війни, не визначено, які саме органи мають проводити такі виплати, за рахунок яких коштів і джерел. Крім того, залишається невизначеним порядок обчислення такого підвищення та його розмір. Просить врахувати, що встановлений ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може враховуватися для перерахунків або підвищень інших пенсій.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням, а тому, він має право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії за 2006 рік, то Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік»було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак Законом України від 19.01.2006 року № 3367-ІУ дію цієї статті було відновлено, але установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Тобто, такі підвищення повинні були здійснюватись у випадку вищезазначених умов. Оскільки такі умови не настали, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні цієї вимоги.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цих Рішень.

При цьому згідно п.п. 5,6 резолютивної частини такого це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підвищення до пенсії відповідно до ст.6 «Про соціальний захист дітей війни»повинно було виплачуватись за період з 09.07.2007 року та за період з 22.05.2008 року відповідно, тобто, з дня набрання чинності рішень Конституційного суду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити про те, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», підвищення до пенсії не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Оскільки правові положення, які передбачають виплату щомісячного підвищення до пенсії дітям війни є чинними, а позивач належать до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Стосовно посилань апелянта на те, що законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», то колегія вважає за необхідне вказати про наступне.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, згідно ч.3 ст. 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Оскільки законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений, слід застосовувати цей розмір

Водночас, колегія суддів вважає, що хоча судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але в резолютивній частині оскаржуваної постанови, судом першої інстанції зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату на користь позивача щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у вигляді підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком встановленої законом , що, на переконання колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права, оскільки ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено не соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії, підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії а тому, резолютивна частина оскаржуваної постанови підлягає зміні в цій частині.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є :

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

В решті, на думку колегії суддів, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст. 2, 10, 11, 71, 72, 86, 138, 143, 159-163 КАС України, доводи апеляційної скарги її не спростовують.

Керуючись ст 160, ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Змінити постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2009 року по справі № 2а-720/09 виклавши її резолютивну частину в такій редакції.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії з урахуванням 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 3007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду України в порядку Цивільно-процесуального кодексу України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Нос С.П.

Судді Ліщинський А.М. , Каралюс В.М.

< Текст >