Справа № 2-а-3/11
Суддя: Сарапін Г. С.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сарапін Г. С.

при секретарі Процюк Н.Р.,

зза участю позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в м. Володимирі-Волинському адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про зобовязання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів, у звязку з виходом на пенсію, та присвоєння позачергового рангу при виході на пенсію відповідно до ст.ст. 37, 26 Закону України Про державну службу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобовязання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів, у звязку з виходом на пенсію, та присвоєння позачергового рангу при виході на пенсію відповідно до ст.ст. 37, 26 Закону України Про державну службу, покликаючись у позовній заяві на те, що вона на підставі наказу від 27.01.1983 р. № 6 була прийнята на роботу на посаду інспектора по виплаті пенсій Володимир-Волинського районного відділу соціального забезпечення, з 10.02.1994р. була переведена на посаду заступника цього відділу, а наказом Волинського обласного управління Пенсійного фонду України від 21.06.2002р. № 150 переведена на посаду заступника начальника управління начальника відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Володимир-Волинському районі.

12 травня 2004 року переведена на посаду заступника начальника управління начальника відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському, але в звязку з погіршенням стану здоров'я, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.10.2010р. № 198, 10 листопада 2010 року змушена була достроково вийти на пенсію за неповних десять місяців до встановленого законодавством строку при наявності необхідного загального трудового стажу, в тому числі стажу державної служби понад 27 років. За цих підстав наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 09.11.2010р. № 179-о цього дня була звільнена з роботи за ст. 40 п.2 КЗпП України, за станом здоров'я.

При звільненні з роботи та виходу на пенсію їй не було виплачено грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів та не присвоєно позачерговий ранг. На її звернення із заявою до відповідача щодо виплати цієї грошової допомоги їй було відмовлено.

Позивачка вважає, що статтею 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні їй гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, а відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу вона має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів та присвоєння позачергового рангу при достроковому виході на пенсію за наявності стажу державної служби понад 10 років.

У доповненні до позовної заяви позивачка зазначає, що 18 березня 2010 року Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства праці та соціальної політики України за розясненням питання щодо звільнення державного службовця та виплати державному службовцю 10 місячних посадових окладів при достроковому виході на пенсію, на що Міністерство праці та соціальної політики України своїм листом від 01.04.2010р. № 3422/0/14-10/13 надало розяснення Пенсійному фонду України, що при звільненні державного службовця відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України та в разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років державному службовцю виплачується грошова допомога в розмірі 10 посадових окладів.

08 грудня 2010 року вона особисто звернулася із заявою до Міністерства праці та соціальної політики України з проханням розяснити, чи має право на отримання грошової допомоги при звільненні з роботи на підставі ст. 40 п.2 КЗпП України та призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, і 16 грудня 2010 року отримала письмове розяснення про те, що вона має право на отримання такої грошової допомоги.

За наведених вище підстав позивачка просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів, з присвоєнням їй позачергового рангу, в звязку з виходом на пенсію.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та докази. При цьому позивачка додатково пояснила, що присвоєння їй позачергового рангу при звільненні з роботи та виході на пенсію передбачено ст. 26 Закону України Про державну службу.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала повністю та пояснила, що ч.12 ст. 37 Закону України Закону України Про державну службу передбачає виплату державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, однак позивачка була звільнена з роботи з ініціативи уповноваженого органу на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України, внаслідок виявленої невідповідності займаній посаді за станом здоров'я. Грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується в разі звільнення державного службовця за ст. 38 КЗпП України, в звязку з виходом на пенсію, про що подається заява з відповідною вказівкою підстав звільнення. Позивачка не була звільнена з роботи в звязку з досягненням граничного віку перебування на державній службі, як того вимагає ч. 12 ст. 37 Закону України Про державну службу, а тому грошова допомога їй в разі виходу на пенсію не може бути виплачена. Про це також зазначено в листі Головного управління Державної служби України, надісланому в управління Пенсійного фонду України від 22.12.2009р.

Вимога позивачки про присвоєння позачергового рангу при виході на пенсію також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.9 ст. 26 Закону України Закону України Про державну службу державному службовцю при виході на пенсію може бути присвоєно черговий ранг поза межами відповідної категорії посад за сумлінну працю, і це є правом, а не обовязком відповідача, та здійснюється за поданням безпосереднього керівника за місцем роботи позивачки, яке до відповідача не надходило.

Не відповідає статті 256 КАС України вимога позивачки щодо негайного виконання постанови про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів з присвоєнням позачергового рангу при виході на пенсію, оскільки цей вид грошової допомоги не відносить до пенсій, інших періодичних платежів чи заробітної плати, а також адміністративний позов не розглядається в порядку скороченого провадження, а тому ця вимога позивачки не може бути задоволена.

Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на посаді заступника начальника управління начальником відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському і наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 09.11.2010р. № 179-о 09 листопада 2010 року звільнена з роботи із зазначеної посади, за станом здоров'я, на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України, та одночасно їй була достроково призначена пенсія за віком на підставі ст. 37 Про державну службу, з 10 листопада 2010 року, що підтверджується такими доказами: копією наказу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 09.11.2010р. № 179-о; копією наказу начальника управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському від 09.11.2010р. № 44-о; записами під № № 34, 35 у трудовій книжці позивачки; довідкою, виданою управлінням Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському 09.12.2010р. № 3438/ 06-10-22, та поясненнями позивачки і представника відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка як у позовній заяві, так і в своїх поясненнях у судовому засіданні покликалась на те, що в звязку з погіршенням стану здоров'я, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії від 25.10.2010р. № 198, 10 листопада 2010 року змушена була достроково вийти на пенсію за неповних десять місяців до встановленого законодавством строку при наявності необхідного загального трудового стажу, в тому числі стажу державної служби понад 27 років, однак при звільненні 09.11.2010р. з роботи та виході наступного дня, 10.11.2010р., на пенсію їй як державному службовцю не було виплачено грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів та не присвоєно позачерговий ранг, а на її звернення із заявою до відповідача щодо виплати цієї грошової допомоги їй було відмовлено, хоча вона має законне право на таку грошову допомогу.

Суд вважає, що доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог у частині щодо зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату їй як державному службовцю при виході на пенсію грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів заслуговують на увагу, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1 Конституції України Україна є соціальною, правовою державою, а відповідно до ст. 22 цієї Конституції конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку, якою передбачено достроковий вихід на пенсію, що була виключена Законом України від 28.12.2007р. № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік, положення якого в цій частині визнано рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ), особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема за виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків 25 років, для жінок 20 років.

Отже, позивачка як особа передпенсійного віку на законних підставах реалізувала своє право на достроковий вихід на пенсію, в звязку із звільненням з роботи на підставі ст. 40 п.2 КЗпП України, за виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, при наявності страхового стажу понад 20 років, у тому числі стажу державної служби понад 27 років, що підтверджується трудовою книжкою позивачки.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України Про державну службу на одержання пенсії державних службовців мають право зокрема особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності страхового стажу для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців.

З довідки від 09.12.2010р. № 3438/ 06-10-22, виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському, вбачається, що позивачці ОСОБА_1 призначена пенсія згідно із Законом України Про державну службу.

Відповідно до ч. 11 ст. 37 Закону України Про державну службу державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Враховуючи, що позивачці, звільненій з роботи з посади державного службовця 09.11.2010р., вже наступного дня, 10.11.2010р., була призначена пенсія як державному службовцю на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу, тому суд вважає, що відповідно до ч. 11 цієї статті їй повинна бути виплачена грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Підтвердженням цього є також лист Міністерства праці та соціальної політики України від 01.04.2010р. № 3412/ 0/ 14-10/ 13, адресований Пенсійному фонду України на запит останнього, та лист цього ж Міністерства на адресу позивачки від 16.12.2010р. № 942/ 13/ 155-10, з яких видно, що позивачка на підставі ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку та ст. 37 Закону України Про державну службу має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при достроковому виході на пенсію в звязку із звільненням з посади державного службовця за виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я.

За цих обставин судом не береться до уваги пояснення представника відповідача в заперечення позову в тій частині, що позивачка мала б право на отримання грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, якби була звільнена з роботи за власним бажанням ( ст. 38 КЗпП України ) в звязку з виходом на пенсію, оскільки таке твердження представника відповідача спростовується наведеними вище нормами Конституції України та законами України.

З цих підстав не заслуговує на увагу лист Головного управління державної служби України від 22.12.2009р. № 363/ 12/ 22-09, на який покликалася представник відповідача в заперечення позовних вимог щодо виплати позивачці грошової допомоги при виході на пенсію.

Водночас, позовні вимоги позивачки в частині щодо зобовязання відповідача присвоїти їй позачерговий ранг державного службовця при виході на пенсію не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України Про державну службу за сумлінну працю державному службовцю при виході на пенсію, у тому числі достроково, може бути присвоєно черговий ранг поза межами відповідної категорії посад.

З цієї норми закону видно, що присвоєння державному службовцю чергового рангу поза межами відповідної категорії посад при виході на пенсію є правом, а не обовязком відповідача.

Крім того, як вбачається з пояснень представника відповідача, для присвоєння позивачці позачергового рангу при виході на пенсію необхідне клопотання її безпосереднього керівника, однак таке клопотання начальника управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському до відповідача не надходило.

Отже, за таких обставин відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо зобовязання відповідача присвоїти позивачці при виході на пенсію черговий ранг поза межами категорії її посади.

Задовольняючи позов у частині щодо зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці як державному службовцю при виході на пенсію грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів, суд водночас не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки щодо негайного виконання постанови суду в цій частині, оскільки ст. 256 КАС України не передбачає негайного виконання постанов суду про зобовязання субєкта владних повноважень здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.

Суд вважає, що відповідно до ст. 94 КАС України понесені позивачкою судові витрати із сплати судового збору в розмірі 3, 40 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України в її користь.

На підставі ст.ст. 1, 22, 46 Конституції України, ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку, ст.ст. 26, 37 Закону України Про державну службу, керуючись ст.ст. 9 - 11, 70, 71 ч.2, 86, 160-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задоволено частково.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 ( десяти ) посадових окладів, у звязку з виходом на пенсію, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу.

У решті адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 ( три ) гривні 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано, інакше у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

Суддя: