Справа № 328/2560/15-а
Суддя: Гончаров В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Мацинській О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Токмацького районного суду Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізькій області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати дії відповідача в частині утримання 474,74 грн. з її пенсії неправомірними та зобов'язати повернути їй кошти.

Позов обґрунтовує наступним.

07.11.2014 року відповідач, згідно з протоколом №40 від 07.11.2014 року, прийняло рішення про утримання сум пенсії надміру виплачених мені внаслідок зловживань з її боку.

Згідно з рішенням, з її вини Пенсійний фонд надлишково виплатив їй пенсію в сумі 474,74 грн.

05.12.2014 року позивач звернулась до Токмацького районного суду з позовною заявою «Про визнання не чинним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області».

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд постановою від 12.05.2015 року скасував постанову Токмацького районного суду від 19.12.2014 року та прийняв нову постанову по справі. Позовні вимоги були задоволені. Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області від 07.11.2014 року №40 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його боку» визнано не чинним та скасовано.

10.06.2015 року позивач звернулась до начальника Управління Пенсійного фонду України у м. Токмак та Токмацькому районі із заявою про повернення їй 474,74 грн., незаконно з неї утриманих на підставі скасованого рішення.

Їй було відмовлено. У відповіді на її заяву заступник начальника управління ОСОБА_3 зазначила, що нею не було порушено питання про стягнення з управління ПФУ коштів, утриманих з пенсії в розмірі 474,74 грн. та суд своєю постановою не зобов'язав управління повернути кошти, тому в управлінні відсутні підстави для повернення коштів.

Згідно з довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 11.06.2015 року, утримання в сумі 474,74 грн. було проведено в повному обсязі в січні 2015 року, тому позивач не мала можливості при зверненні до суду 05.12.2014 року заявляти позовні вимоги про повернення коштів.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, тому що жодних правових підстав для утримання коштів з її пенсії у Пенсійного фонду України не існує.

Позивач в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, пояснила наступне. 23.05.2004 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком як працюючому члену Запорізької обласної колегії адвокатів та платнику єдиного податку, що зареєстрований в Токмацький ОДПІ. З 12.07.2004 року до 14.04.2011 року позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

20.04.2011 року позивач надала до відділу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області заяву на перерахунок пенсії по стажу згідно з ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця зі штампом державного реєстратора про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності від 15.04.2011 №03000015. Перерахунок пенсії позивачу проведений з 15.04.2011 року після припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу. Перерахунок по стажу проведено з 01.05.2011 року, стаж склав 40 років 04 місяці 22 дні.

Але з 24.01.2012 року позивач відновила підприємницьку діяльність та своєчасно не повідомила про даний факт відділ УПФУ в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області, до функціональних обов'язків якого належить призначення та перерахунок пенсії.

З 01.10.2011 року Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з пенсійним реформуванням викладено у новій редакції. Відповідно до ч.3 ст.42 цього Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.28 цього Закону (крім працюючих пенсіонерів). Тобто, у даному випадку доплата за понаднормативний стаж роботи у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму не перераховується.

Отже, за період з 01.04.2012 року по 31.10.2014 року щодо позивача утворилася переплата пенсії в загальній сумі 474,74 грн.

Спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області ОСОБА_1 було запрошено для з'ясування факту працевлаштування і роз'яснено про переплату.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі рішення комісії з питань відшкодування коштів надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення від 07.11.2014 №40 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з його боку» за період з 01.04.2012 року по 31.10.2014 року з пенсії позивача розпочато відрахування в межах чинного законодавства до погашення суми у розмірі 474,74 грн. Розмір пенсії складає 1142,51 грн.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 щодо неповідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про те, що вона є самозайнятою особою, призвело до виникнення переплати в сумі 474,74 грн. з бюджету Пенсійного фонду України і ця сума підлягає поверненню.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

05.12.2014 року позивач звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до відповідача, яким просила визнати не чинним та скасувати рішення відповідача від 07.11.2014 року №40 «Про утримання сум пенсій, надміру виплаченої пенсіонеру внаслідок зловживання з його боку».

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 19.12.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Постановою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 року, постанова Токмацького районного суду Запорізької області від 19.12.2014 року скасована та прийнята нова постанова по справі, якою позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області від 07.11.2014 року №40 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його боку» визнано не чинним та скасовано.

Зазначені обставини підтверджуються постановою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 року в справі №328/4291/14-а, яка набрала законної сили.

Під час судового розгляду зазначеної справи, відповідач стягнув з позивача грошові кошти за оскаржуваним рішенням в сумі 474,74 грн., що підтверджується довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 11.06.2015 №734, поясненнями сторін.

12.06.2015 року, на підставі рішення суду, позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення утриманих з її пенсії коштів в сумі 474,74 грн., що підтверджується копією заяви.

В задоволенні заяви їй відмовлено відповідачем, в звязку з тим, що рішенням суду відповідач не зобовязаний повернути кошти.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідач утримав з пенсії позивача грошові кошти в сумі 474,74 грн. на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та Токмацькому районі Запорізької області від 07.11.2014 року №40 «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його боку», під час оскарження зазначеного рішення у встановленому законом порядку.

Рішення відповідача, на підставі якого проведене утримання з пенсії позивача, судовим рішенням, яке набрало законної сили визнане не чинним та скасоване. Таким чином, у відповідача відсутні правові підстави для утримання з пенсії позивача, а тому його дії в цій частині є неправомірними..

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, та стягнути з відповідача на її користь неправомірно утримані з її пенсії грошові кошти в сумі 474,74 грн.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача, які обґрунтовуються обставинами, які були предметом дослідження в адміністративній справі №328/4291/14-а, за наслідками розгляду якої ухвалена постанова, яка набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, необхідно стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізькій області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізькій області по утриманню 474,74 грн. з пенсії ОСОБА_1.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізькій області на користь ОСОБА_1 неправомірно утримані з її пенсії грошові кошти в сумі 474,74 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн., шляхом їх безспірного списання Токмацьким управлінням Державної казначейської служби України Запорізької області з рахунка управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постанова суду може бути оскаржена до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: