Справа № 804/2067/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"29" липня 2015 р. справа № 804/2067/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі № 804/2067/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорводгазбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорводгазбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 14.01.2015 р.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень є встановлення порушень позивачем податкового законодавства при господарських операціях ТОВ «БК «Грандес-2020» та ТОВ «Аквапласт», які не мали реального характеру.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є юридичною особою, є платником податку на додану вартість і перебуває на податковому обліку відповідача.

Посадовими особами відповідача проведено позапланову невиїзну документальна перевірку позивача з питань достовірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БК Грандес-2020» та ТОВ «Аквапласт» за серпень 2014р.» та складено акт перевірки №1142/22.01/35460521 від 08.12.2014р. (далі - ОСОБА_1 перевірки).

ОСОБА_1 перевірки встановлено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п.п. 188.1.1 п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством у перевіряємому періоді безпідставно віднесено до складу податкового кредиту у декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року суму податку у зв'язку з нереальністю здійснення господарських операцій з ТОВ «Аквапласт» у розмірі 100188,73 грн. та з ТОВ «БК «Грандес-2020» у розмірі 132330,36 грн.

14 січня 2015 року на підставі ОСОБА_1 перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 232519,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 116259,50 грн., (т.1 а.с. 23).

Крім того, судом встановлено, що 29 липня 2013 року позивачем було укладено договір субпідряду №2550/1 з ТОВ «Аквапласт» (т.1 а.с.68-70).

На підтвердження фактичного виконання вказаної угоди з ТОВ «Аквапласт» позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, довідки про договірну ціну, акти приймання виконаних будівельних робіт та відомостями ресурсів до ОСОБА_1 приймання (а.с. 71-130). За наслідками вказаного правочину позивачем сформовано податковий кредит на суму 100188,73 грн.

Також позивачем до суду були надані ліцензія ТОВ «Аквапласт» серії АВ №514852 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, строк дії ліцензії - з 12.04.2010р. по 12.04.2015р. з переліком робіт; дозвіл № 471.11.15-45.34.0 на виконання ТОВ «Аквапласт» певних робіт, виданий Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду; дозволи №234.13.15, №535.14.15, №563.13.15, №358.14.15, №452.11.15-45.34.0, видані ТОВ «Аквапласт» Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду; довідки №115, №122 від 17.12.2013р., видана ТОВ «Авкапласт» на проведення зварювальних та інших вогневих робіт на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.57-67).

Крім того, 01 серпня 2014 року між позивачем та ТОВ «БК «Гарндес-2020» було укладено договір субпідряду №9-1 (а.с.130-133).

На підтвердження фактичного виконання вказаної угоди з ТОВ «БК «Гарндес-2020» позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні, довідки про вартість виконаних підрядних робіт за серпень 2014р., акти приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 р. та розрахунки загальновиробничих витрати по видам робіт форма 2 (а.с.140-149). За взаємовідносинами з вказаним контрагентом позивач сформував податковий кредит в сумі 132330,36 грн.

Також позивачем до суду були надані лист Головного управління статистики від 23.07.2014 року № 23-07/1638; ліцензія ТОВ «БК «ГРАНДЕС-2020» серії АЕ №290927 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, строк дії ліцензії - з 25.06.2014р. по 25.06.2017р. з переліком робіт з провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (а.с.135,138-139). Розрахунки між ТОВ «ДОРВОДГАЗБУД» та його контрагентами проводились у безготівковій формі та підтвердуються платіжними документами (а.с.166-175).

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про відсутність реального товарного характеру господарських операцій позивача з контрагентами не знайшли свого підтвердження, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки зроблені на підставі всебічно досліджених доказів, обставинам справи дана правильна правова оцінка, а при прийнятті рішення вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

ОСОБА_1 п. 2.4 даного Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений даний документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.16 даного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

ОСОБА_1 п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V ПК України.

ОСОБА_1 п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

ОСОБА_1 п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З аналізу зазначених норми суд вбачає, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

ОСОБА_1 з п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із видів діяльності ТОВ "Дорводгазбуд" є, зокрема, будівництво житловх і нежитлових будівель, що також підтверджується ліцензією від 10.08.2012 року (а.с.17-18).

На підтвердження використання придбаного послуг у своїй господарській діяльності позивачем були надані угоди із ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Замовник), а саме договори підряду №2411 від 02.08.2011р., №2550 від 29.07.2013р., №263 від 02.01.2014р., №241 від 02.01.2014р., №1718 від 23.04.2014р., що встановлено податковим органом під час перевірки та зафіксовано в акті перевірки від 08.12.2014 року та не заперечується позивачем.

Проаналізувавши норми права, колегія суддів вважає, що підставою для включення сум за господарськими операціями до податкового кредиту є належним чином оформленні первинні бухгалтерські документи, які засвідчують зміст господарської операції, за умови реального вчинення дій по виконанню господарської операції.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем податковий кредит з податку на додану вартість за перевіряємий період по фінансово-господарським операціям з ТОВ «БК «Грандес-2020» та з ТОВ «Акавпласт» сформовано з дотриманням Податкового кодексу України.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як субєкт владних повноважень на якого покладено обовязок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, то суд приходить до висновку, що правочини відповідають положенням норм чинного законодавства України. А отже, фактичні обставини обєктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «БК «Грандес-2020» і ТОВ «Акавпласт» і правомірність віднесення до податкового кредиту з податку на додану вартість суми понесених витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та на підставі належним чином оформлених податкових накладних. Доводи про безтоварність цих правочинів є припущенням відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що якщо контрагент порушує вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення включених у ціну товару сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення - № від 14.01.2015 р. винесені безпідставно та є незаконним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі № 804/2067/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорводгазбуд» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко