Справа № 826/20413/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Київ К/800/43401/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівКравцова О. В.,
Маслія В. І.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: представника позивача - Ткаченко Т. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року у справі за позовом Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Державної казначейської служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Державну казначейську службу України повністю виконати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 45/199 про стягнення залишку коштів в сумі 3 522 грн 02 коп. з боржника - Державного агентства резерву України - на користь ПАТ «Укртелеком» та перерахувати на рахунок Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 23 вересня 2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 45/199, виданого 06 квітня 2010 року, про стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ВАТ «Укртелеком» 28 657 грн 10 коп. основного боргу, 285 грн 17 коп. - витрат по оплаті державного мита, 312 грн 05 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 5 965 грн 44 коп. - витрат на проведення судової експертизи (всього на суму 35 220 грн 21 коп.).

28 жовтня 2010 року на рахунок Міністерства юстиції України згідно з платіжною вимогою від 22 жовтня 2010 року № 163/4-2 та на виконання згадуваного наказу Господарського суду м. Києва здійснено стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ВАТ «Укртелеком» боргу в сумі 35 220 грн 21 коп.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24 листопада 2010 року постановлено стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву виконавчий збір у сумі 3 522 грн 02 коп.

Відповідно до копії банківської виписки від 19 травня 2011 року на рахунок ВАТ «Укртелеком» з рахунку Міністерства юстиції України надійшли кошти в сумі 31 698 грн 19 коп. на підставі наказу Господарського суду м. Києва № 45/199, виданого 06 квітня 2010 року.

В подальшому постановою від 15 березня 2013 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» наказ Господарського суду м. Києва № 45/199 повернуто стягувачу (позивачу).

29 квітня 2013 року позивачем надіслано до Державної казначейської служби України заяву № 11-23/159 із оригіналом наказу Господарського суду м. Києва № 45/199 про стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ВАТ «Укртелеком» залишку боргу в сумі 3 522 грн 02 коп.

Листом від 04 червня 2013 року № 5-08/5788-13760 Державна казначейська служба України повернула позивачу вказаний вище наказ Господарського суду м. Києва із доданими документами без виконання та повідомила, що 28 жовтня 2010 року на рахунок Міністерства юстиції України згідно із платіжною вимогою від 22 жовтня 2010 року № 163/4-2 та на виконання вказаного вище наказу здійснено стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ВАТ «Укртелеком» борг в сумі 35 220 грн 21 коп.

25 липня 2013 року позивач повторно звернувся до Державної казначейської служби України із заявою щодо стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь ВАТ «Укртелеком» залишку боргу в сумі 3 522 грн 02 коп., яка залишена без задоволення.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач заявив цей позов.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що, оскільки відповідачем в повному обсязі стягнуто з Державного комітету України з державного матеріального резерву борг відповідно до наказу Господарського суду м. Києва № 45/199, виданого 06 квітня 2010 року з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва по справі № 45/199, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, виходячи з такого.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, що передбачає частина1 ст. 2 даного Закону.

Статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, Державна казначейська служба України протягом п'яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення Державна казначейська служба України повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до Державної казначейської служби України для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення Державної казначейської служби України. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України необхідних для цього документів та відомостей.

Утім, відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України від 05 травня 2012 року, № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Враховуючи, що вказаний Закон набрав чинності з 01 січня 2013 року, а наказ Господарського суду м. Києва № 45/199 видано 06 квітня 2010 року, колегія суддів дійшла висновку, що його виконання має відбуватися в порядку Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі і оскарження дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, а не Державної казначейської служби України.

Оскільки висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: