Справа № 826/1980/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1980/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Групп-Інвест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Групп-Інвест» до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Вік Групп-Інвест» звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом в якому просили визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві № від 31 грудня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що У період з 18.08.2014 р. по 08.09.2014 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах із ПАТ «Мостобуд» (код ЄДРПОУ 1386326) за період 01.03.2012 р. по 31.03.2012 р., ТОВ «ІЕК «Верес» () за період 01.03.2012 р. по 31.05.2012 р., та з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Цикломен-Н» () за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р., за результатами якої відповідачем складено акт №435/26-57-22-01-10/37226075 від 08.09.2014 р.

Згідно висновків, викладених в акті перевірки №435, позивачем, порушено вимоги п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 568 951,00 грн., в т.ч. за лютий 2014 р. у сумі 568 951,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними вище висновками податкового органу ТОВ «Вік Групп-Інвест» подали відповідачу заперечення на акт перевірки податкового органа №08/10-14 від 08.10.2014 р., за результатом розгляду яких рішенням податкового органу №663/10/26-57-22-01-21 від 10.10.2014 р. вказане заперечення залишено без задоволення.

На підставі акту перевірки №435 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 14.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 711 188,75 грн., з яких 568 951,00 грн. - за основним платежем, а 142 237,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із висновками податкового органу ТОВ «Вік Групп-Інвест» подали до ГУ ДФС у м. Києві скаргу, за результатом розгляду якої рішенням податкового органу №4188/7/26-15-10-05-12 від 19.12.2014 р. вказану скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення № в частині основного платежу у розмірі 5 123,00 грн. та в частині штрафних санкцій у розмірі 1 280,75 грн., в іншій частині - залишено без змін.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №610/6/99-99-10-01-01-15 від 16.01.2015 р., ППР №, з урахуванням Рішення ГУ ДФС у м. Києві №4188/7/26-15-10-05-12 від 19.12.2014 р., залишено без змін.

На підставі акту перевірки №435 та Рішення ГУ ДФС у м. Києві №4188/7/26-15-10-05-12 від 19.12.2014 р. ДПІ у Святошинському р-ні ГУ ДФС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 704 785,00 грн., з яких 563 828,00 грн. - за основним платежем, а 140 957,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Заниження ТОВ «Вік Групп-Інвест» податку на додану вартість за лютий 2014 року у сумі 568 951,00 грн. виникло у зв'язку із завищенням податкового кредиту по фінансово-господарським взаємовідносинам із ТОВ «Цикломен-Н».

В акті перевірки №435 зазначено, що первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Цикломен-Н» позивачем до перевірки не було надано, ТОВ «Цикломен-Н» було сформовано податковий кредит за лютий 2014 р. з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо протиправності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «ТОВ «Цикломен-Н» не підтверджуються належними документами.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж статті, є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні облікові документи можуть бути складені на паперових носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, формування податкового кредиту з ПДВ обумовлено придбанням платником податків товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності у платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів і податкових накладних.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №547289 від 04.12.2012 р. ТОВ «Вік Групп-Інвест» здійснює такі види діяльності: неспеціалізована оптова торгівля; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

Судом встановлено, що спірний податковий кредит сформовано позивачем за договором поставки №0302/14/2 від 03.02.2014 р., укладеного між ТОВ «Вік Групп-Інвест» (покупцем) та ТОВ «Цикломен-Н» (постачальником), згідно умов якого постачальник зобов'язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах визначених в договорі товар, асортимент, кількість та ціна якого вказані у рахунках, які є невід'ємними частинами даного договору; постачальник зобов'язаний надавати послуги по обробці давальницької сировини покупця.

Постачальник зобов'язаний передати товар та наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну; хімічний аналіз. Якість товару, що постачається, має відповідати вимогам ДЕСТ, ДСТУ, ТУ та інших нормативних документів та підтверджується сертифікатом якості заводу-виробника або хімічним аналізом, завіреним круглою мокрою печаткою постачальника. Постачальник відпускає покупцю товар на основі договору та рахунка-фактури за пред'явленням довіреності, або на інших умовах передбачених додатковою угодою сторін.

З наданих позивачем на підтвердження реальності Договору №0302/14/2, рахунків-фактур, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкових накладних вбачається, що предметом Договору №0302/14/2 є не поставка товару, а надання послуг (ультразвукова діагностика). Відсутні докази оплати позивачем вартості товару (послуг), наданих (поставлених) ТОВ «Цикломен-Н» за Договором №0302/14/2.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не було доведено реальності здійснення господарських операцій за Договором №0302/14/2, а тому позивачем допущено порушення вимог чинного законодавства України, що призвело до заниження податку на додану вартість за лютий 2014 р. у сумі 568 951,00 грн.

Фактичні обставини справи не підтверджують здійснення господарської діяльності між позивачем та контрагентом і правомірність нарахування податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2011 року № 1936/11/13-11 зазначено, що згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Позивачем не виконано усі необхідні умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для нарахування податкового кредиту, а висновки податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з вказаним контрагентом за період, що перевірявся, є обґрунтованими.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Групп-Інвест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів піс ля набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено: 12.08.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.