Справа № 806/5619/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/5619/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представників позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Комунальне підприємство "Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради (далі - КП "ВЖРЕП № 11") звернулось до суду з позовом, у якому просить, з урахуванням уточнень, скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) № від 05.09.2014 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 120041,77 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що оспорювана сума штрафних санкцій нарахована відповідачем з порушенням строків давності для застосування санкцій, а також на суми розстроченого боргу рішеннями судів та рішеннями ДПС.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 114-115) та просила відмовити у задоволенні позову.

Встановлено, що у серпні 2008 року посадовою особою Житомирської ОДПІ проведено камеральну перевірку КП "ВЖРЕП № 11" з питання своєчасності сплати податку на додану вартість по деклараціям з податку на додану вартість за грудень 2008 року-липень 2013 року, за результатами якої складено акт № 5197/06-25-15-01 від 20.08.2014 (а.с. 15-16).

Актом перевірки зафіксовано, що податкові зобов'язання по податку на додану вартість КП "ВЖРЕП № 11" самостійно визначені по деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2008 року - липень 2013 року, і вважаються узгодженими відповідно до п. 54.1 ст. 54, п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України. які не сплачені у встановлений законом термін, чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Податкове зобов'язання по податку на додану вартість КП "ВЖРЕП № 11" по договорах розстрочення податкового боргу вважаються узгодженими, відповідно до п. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України, які не сплачені у встановлений законом термін.

На підставі акту перевірки, Житомирською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2014, яким за затримку сплати суми грошового зобов'язання розміром 749209,75 грн, КП "ВЖРЕП № 11" зобов'язано сплатити штраф розміром 149841,00 грн (а.с. 6).

Не погодившись із рішенням контролюючого органу в частині нарахування штрафу в сумі 120041,77 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.

Щодо нарахування штрафу по розстроченому податковому боргу.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 100.1, 100.2 статті 100 Податкового кодексу України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

У ході судового розгляду справи встановлено, що за позивачем з 2008 року обліковується податковий борг і останнім вживаються усі можливі заходи для його повного погашення.

Так, ухвалою суду від 08.09.2010 у справі № 2а-487/10/0670 надано КП "ВЖРЕП № 11" відстрочку виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 22.06.2010 по справі №2а- 487/10/0670 щодо стягнення податку на додану вартість в розмірі 524081,50 грн. та з податку на прибуток в розмірі 75769,36 грн. до серпня місяця 2013 року включно (а.с. 18).

Ухвалою суду від 10.10.2013 у справі №2а-487/10/0670, задоволено заяву КП "ВЖРЕП № 11" про розстрочення виконання рішення. Розстрочено виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 22.06.2010 по справі №2а-487/10/0670 за позовом державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №11 про стягнення 449950,54 грн. з жовтня 2013 року по вересень 2017 року включно, згідно графіку погашення заборгованості (а.с. 20).

Відповідно до договору № 59 від 27.04.2012, Житомирською ОДПІ надано КП "ВЖРЕП № 11" розстрочення сплати податкового боргу в сумі 440715,78 грн. однак, як пояснив представник відповідача, указаний договір був розірваний, у зв'язку із зверненням позивача до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2012.

Так, ухвалою суду від 20.08.2012 у справі № 0670/3648/12 розстрочено виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2012 за позовом Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №11 про стягнення 442839,99 грн. з липня 2012 року по червень 2014 року включно. Борг підлягає погашенню по 18451,67 грн. щомісячно.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що розстрочена даним судовим рішенням заборгованість повністю сплачена КП "ВЖРЕП № 11".

Також, ухвалою суду від 04.06.2013 у справі № 806/2514/13-а задоволено заяву Комунального підприємства "Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради про розстрочення виконання постанови суду від 15 травня 2013 року. Розстрочень виконання вищезазначеної постанови до 01 листопада 2013 року. Зобов'язано відповідача по справі Комунальне підприємство "Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради погашати заборгованість щомісячно: в липні 2013 року - 27567,06 грн. та з серпня 2013 року по жовтень 2013 року включно по 27567,04 грн.

Матеріалами справи підтверджено та підтверджено у судовому засіданні представниками сторін, відповідачем на сплачені позивачем на підставі розстрочки місячні платежі було нараховано штраф в сумі 88027,77 грн (а.с. 124-126)

Суд зазначає, що розстрочення виконання судового рішення - це спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені судом. Розстрочка виконання застосовується на захист інтересів боржника за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим, зокрема, недостатність коштів на рахунку.

По своїй суті розстрочення виконання судового рішення передбачає сплату зобов'язання не у строки та розмірах, передбачених Податковим кодексом України, а у спосіб, передбачені ухвалами суду про розстрочення по справам № 806/3648/12, № 806/2514/13-а, №2а-487/10/0670, яка набрали законної сили, що і зроблено Підприємством.

За таких обставин, коли позивачем сплачуються зобов'язання відповідно до ухвал суду про їх розстрочення, то нарахування штрафу на розстрочену суму податку на додану вартість є неправомірним.

Також, у ході судового розгляду справи встановлено, що за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, визначеного у деклараціях з податку на додану вартість за липень-грудень 2010 року та січень 2011 року, контролюючим органом застосовано штраф в розмірі 32014,00 грн.

Так, згідно підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 114 податкового кодексу України встановлено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов'язання можлива протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Встановлено, що сплата грошових зобов'язань по деклараціям з податку на додану вартість за липень-грудень 2010 року та січень 2011 року проведена позивачем упродовж 2011-2012 років, проте штраф застосовано контролюючим органом лише 05.09.2014, тобто після спливу 1095 днів з дня виникнення узгодженого податкового боргу по вказаним деклараціям, що суперечить наведеним положенням Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, суду не надано доказів законності та обґрунтованості оскаржуваного в частині рішення, у той час як позивачем подано переконливі докази в обґрунтування своєї позиції, з аналізу яких судом зроблено вичерпні висновки.

В зв'язку з наведеним суд відзначає, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржуване в частині рішення відповідача, з урахуванням наведеної норми, суд дійшов висновку, що відповідачем при його прийнятті невірно застосовано норми чинного законодавства при неповному та неправильному встановленні всіх дійсних обставин справи, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню в оспорюваній частині.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 05.09.2014 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 120041,77 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 22 липня 2015 р.