Справа № 2а-92/09
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 р. Справа № 29190/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Коваля Р. Й., Ліщинського А. М.,

при секретарі судового засідання Зубач Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тисменицького районного споживчого товариства на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2009 року про закриття провадження в справі за позовом Тисменицького районного споживчого товариства до Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання незаконними рішень, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2009 року, Тисменицьким районним судом зареєстровано позовну заяву Тисменицького районного споживчого товариства до Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про скасування та визнання недійсними рішення Пшеничниківської сільської ради 8-ої сесії 5-ого демократичного скликання від 23 грудня 2007 року № 5-8/2007 та рішення Пшеничниківської сільської ради 10-ої сесії 5-ого демократичного скликання від 13 квітня 2008 року № 4-10/2008; визнання недійним свідоцтва про право власності на нерухоме майно магазин «Продпромтовари» по вул. Б. Хмельницького, 75 в с. Пшеничники.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень недотримано вимог ст. 335 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2009 року провадження в справі закрито в звязку тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначено ухвалу мотивовано тим, що оскільки позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним виданого Пшеничниківською сільською радою 29 березня 2008 року свідоцтва про право власності на нерухоме майно, то в даному випадку наявний спір про право, який повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем Тисменицьким районним споживчим товариством, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Пшеничниківська сільська рада є органом місцевого самоврядування, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України адміністративні справи, у яких однією стороною є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Крім того зазначено, що позивач оскаржує рішення відповідача, як субєкта владних повноважень, а не право власності.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Встановлено, що рішенням Пшеничниківської сільської ради від 23 грудня 2007 року № 5-8/2007 визнано право власності на будинок-магазин «Продпромтовари» в селі Пшеничники по вул. Б. Хмельницького, 75 за громадою с. Пшеничники в особі Пшеничниківської сільської ради.

У п. 2 згаданого рішення вказано: Івано-Франківському ОБТІ зареєструвати як нерухоме майно магазину «Продпромтовари» в селі Пшеничники і видати свідоцтво на право власності.

В рішенні Пшеничниківської сільської ради № 4-10/2008 від 13 квітня 2008 року вказано: головному бухгалтеру ОСОБА_1 взяти на баланс сільської ради будинок-магазин «Продпромтовари» в селі Пшеничники по вул. Б. Хмельницького, 75.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 березня 2008 року, виданого на підставі оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, власником магазину «Продпромтовари» по вул. Б. Хмельницького, 75 в селі Пшеничники є територіальна громада села Пшеничники в особі Пшеничниківської сільської ради.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України).

Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (Частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Конституції України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Перелік таких питань визначено у Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зокрема, згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до питань місцевого значення належить здійснення відповідно до законодавства контролю за використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, а також облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності (Підпункти 2, 10 пункту «б» статті 30).

Аналізуючи зміст оскаржуваних рішень, колегія суддів приходить до висновку, що такі прийнято відповідачем згідно пункту «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

В пункті 7 ч. 1 ст. 3 КАС України наведено визначення субєкта владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема, згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 104 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, колегія суддів переконана, що судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів, допущено хибне трактування положень Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 2, п. 1, 7 ч. 1 ст. 3, ст. 17, 104 КАС України, що в свою чергу призвело до невірного висновку про приватноправовий характер спірних правовідносин, а відтак неможливості розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Більше того, колегія суддів вважає, що в даному випадку мова йде про оскарження субєктом господарювання рішень органу місцевого самоврядування, що випливають з наданих йому владних управлінських функцій, а не про спір повязаний із захистом права власності або користування, в якому, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь субєкти господарської діяльності, який належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її частково спростовують, а тому таку слід скасувати та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, ч. 1 ст. 28, ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 204, 205, 206, ч. 2 ст. 211, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тисменицького районного споживчого товариства задовольнити частково.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2009 року про закриття провадження в справі № 2а-92/09 скасувати.

Справу № 2а-92/09 направити в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області для продовження розгляду, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. Й. Коваль

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 22 лютого 2011 року