Справа № 2а-1297/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 149684/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Сапіги В. П., Рибачука А. І.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області на додаткову постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2011 року Ківерцівським районним судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії; зобовязання здійснити перерахунок пенсії з 01 лютого 2010 року із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2009 рік 1650 грн. 43 коп., виплатити недоплачені кошти та в подальшому здійснювати нарахування та виплату пенсії відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відмова відповідача у перерахунку пенсії суперечить Конституції України, Законам України та постанові Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2011 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», з 01 лютого 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення і перерахунку пенсії за 2009 рік, з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

27 квітня 2011 року Ківерцівським районним судом Волинської області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобовязання вчинення дій.

В обґрунтування вимог даної заяви зазначено, що в постанові Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2011 року не зазначено про обовязок відповідача негайно виконати постанову.

05 травня 2011 року Ківерцівським районним судом Волинської області прийнято додаткову постанову в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобовязання вчинення дій, якою доповнено постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2011 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області виконати постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2011 року негайно.

Зазначену додаткову постанову мотивовано тим, що не ухвалено рішення щодо негайного виконання постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2011 року.

Не погоджуючись з прийнятою додатковою постановою, відповідачем Управлінням Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану додаткову постанову та прийняти нову, якою в позові відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач не позбавлений засобів для існування.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а додаткову постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Згідно з ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг застосовується скорочене провадження.

З матеріалів справи вбачається, що дана справа стосується дій Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області щодо перерахунку пенсії, а тому судом першої інстанції здійснено розгляд такої в порядку скороченого провадження.

Згідно із п. 8 ч. 6 ст. ст. 1832 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття судом першої інстанції додаткової постанови в даній справі) у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається обов'язок відповідача виконати постанову негайно.

Однак, висновки суду першої інстанції щодо негайного виконання постанови суду в даній справі є невірними.

Частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент прийняття судом першої інстанції додаткової постанови в даній справі) визначено постанови суду, для яких встановлено обов'язкове негайне виконання.

До таких постанов належать, зокрема, постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 1 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України) та постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження (абзац дев'ятий частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки для цієї категорії справ пункт 1 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України є спеціальним, то звернення судом першої інстанції до негайного виконання постанови в цілому є безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із п. 8 ч. 6 ст. ст. 1832 КАС України (в редакції станом на 21 березня 2012 року) у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається обов'язок відповідача виконати постанову негайно, крім постанови в адміністративній справі, передбаченій пунктом 2 частини першої цієї статті.

Таким чином, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про зобовязання вчинення дій відсутні.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що додаткова постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 168, 1832, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області задовольнити частково.

Додаткову постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2011 року в справі № 2а-1297/11 скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови в справі № 2а-1297/11 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: В. П. Сапіга

ОСОБА_2