Справа № 2034/2-а-4119/11
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2034/2-а-4119/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2011 року с. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Козленко Г.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області далі (УІІФУ) про зобов'язання вчинити з перерахунку виплат;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області до управління пенсійного фонду України в Харківському районі в якому просить визнати дії відповідача протиправними, зобовязати УПФУ провести відповідні нарахування та виплатити основну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну доплату до пенсії як особі яка має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи з підвищенням її на 50 % мінімальної пенсії за віком за період 12.01.2005 року по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року з наступним перерахунком, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, йому встановлено 3 група інвалідності ( довідка сер. МСЕ № 045253) з 04.12.2002 р. та віднесено до 1 категорії осіб (посвідчення серія А № 012495), які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст..54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розмір пенсії інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності ніж вісім. Відповідно до ст..50 зазначеного Закону особам віднесеним до першої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі для інвалідів 3-ї групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України адміністративні справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльність владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, розглядаються в порядку скороченого провадження.

Відповідач не надав заперечення на позов протягом встановленого судом строку, в звязку з чим, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи та наявними в ній доказами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Харківському районі Харківської області як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, по інвалідності 3-ї групи ( з 04.12.2002 року) у звязку із захворюванням, що повязано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням (сер. А № 012495) та довідками МСЄК (сер. № 045253 (3 група). Катастрофа на Чорнобильській АЕС є ядерним інцидентом в тлумаченні п.п.k п.1 ст.1 Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року (далі Конвенція), до якої Україна приєдналася 12 липня 1996 року ( Закон України « Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» № 334/96-ВР від 12 липня 1996 року).

У відповідності до ст.ст. 5, 9 КАС України, як правовий акт. який має вищу юридичну силу до спірних правовідносин підлягає застосуванню Віденська конвенція про цивільну відповідальність за ядерну шкоду.

Згідно п. 1 ст.IV Конвенції відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною що також закріплено ст.72 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку 39/95-ВР від 08.02.1995р.

Стаття V (В) Конвенції зобов'язує кожну країну, яка підписала Конвенцію забезпечити можливість особам, яким завдана ядерна шкода, реалізувати свої права відшкодування ядерної шкоди.

Стаття VI Конвенції передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоров'ю в тридцять років.

У відношенні Чорнобильської катастрофи, абсолютну відповідальність за ядерну шкоду завдану здоровю цим ядерним інцидентом ст..73 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» кореспондує до відповідного законодавства України, яким є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року» № 796-XII (далі Закон), який з 06 червня 1996 року містить повне визнання державою відповідальності за шкоду здоровю, втрату працездатності, завдану особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи та зобовязання держави відшкодувати цю шкоду в повному обсязі (ст..13 Закону).

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № чітко не визначає, що відшкодування ядерної шкоди здоровю, яка привела до втрати працездатності особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи здійснюється саме наданням пенсій, але виходячи із системного аналізу законодавства, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя громадянам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід мати на увазі, що завдана інвалідам ЧАЕС шкода відшкодовується призначенням державної пенсії та виплатою додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, свідчать, що фактично, пенсії встановлені інвалідам ЧАЕС є відшкодування ядерної шкоди завданої їх здоровю, яка привела до втрати працездатності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нараховується та виплачується державна пенсія та додаткова пенсія у меншому розмірі ніж встановлено Законм України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частина 2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Стаття 49 Закону встановлює пенсії по інвалідності особам, віднесеним до категорій 1,2,3 у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.54 Закону в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком; по II групи інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Припис п.4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 30 жовтня 1997 року № 523 повністю співпадає з нормою ч.ч.4 ст.54 Закону.

Також, згідно зі ст..50 Закону особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам I групи 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам III 50% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, ст..54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин позивач має право на призначення щомісячної пенсії як інвалід III групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому суд не може прийняти до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з положень ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 05.10.2006 р. №231-V, вбачається, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії залежить від нового прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму позивачу повинен проводитися перерахунок пенсії з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд вважає, що бездіяльність відповідача по перерахунку пенсії позивачу є протиправною, та такою, що порушує права позивача.

Таким чином, з метою захисту та поновлення прав позивача суд вважає за необхідне визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати останнього здійснити перерахунок пенсії та виплатити перераховані суми позивачу.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,99, 122, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України 21, 22, 56. 58, 64, 124, 152 Конституції України, рішеннями Європейського Суду з прав людини, ст.ст.1, 4, 5, 6, 8 Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, ст ст.1, 13, 50, п.4 ст.54. ст.ст. 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст..28 «Про обов'язкове пенсійне страхування» суд, -

ПОСТ А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії з перерахунку соціальних виплат - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області щодо нездійснення перерахунку та призначення ОСОБА_1 пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області зробити перерахунок ОСОБА_1 основної пенсії у відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у відповідності до ст..50 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 12.01.2005 по 31.12.2006 року, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року з наступним перерахунком цих сум відповідно до ст..67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів. Строк для подання апеляційної скарги обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Г.О. Козленко