Справа № 552/2873/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 р.Справа № 552/2873/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2015р. по справі № 552/2873/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії посилаючись на те, що він перебуває на пенсійному обліку та одержує пенсію за вислугу років у розмірі 88 % від суми грошового утримання відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Полтавським обласним військовим комісаріатом 09.10.2012 року видана довідка щодо зміненого розміру грошового забезпечення, проте відповідачем не проведено перерахунок пенсії позивачу та відмовлено у проведенні такого перерахунку. Просив визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 14 червня 2012 року.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 неправомірними. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійсни перерахунок ОСОБА_1 пенсії , починаючи з 22 листопада 2014 року , виходячи з розрахунку 88 % від суми місячного заробітку згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №2663-111 в редакції від 12.07.2001 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп. Позов ОСОБА_1 доУправління Пенсійного фонду в Україні в Київському районі м. Полтави щодо перерахунку пенсії за період з 14 червня 2012 року по 22 листопада 2014 року залишено без розгляду.

Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції при винесенні рішення було порушено норми матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2015 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що пенсія ОСОБА_1 нарахована та виплачується відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства. Вказує, що судом проігноровано зміну розміру пенсії працівникам прокуратури до 70 відсотків від суми місячної заробітної плати (станом на 2014 рік).

Сторони в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином.

Від Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_1 подав письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та змінити постанову суду першої інстанції в частині: "Зобо`язати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 22 листопада 2014 року, ..." на "починаючи з " травня 2014 року, (з часу подачі заяви, але не більше року), все інше залишити без змін.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у 2008 році.

30 березня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України Київського району в м. Полтаві із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 09 жовтня 2012 року № ФП-70415/1 про розмір грошового забезпечення, яка видана Полтавським обласним військовим комісаріатом у зв'язку із змінами, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» № 505 від 31.05.2012 року.

Позивачу листом від 10 квітня 2015 року відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача з доданими до неї документами, відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, виходить з таких підстав.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринанадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами ) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Щодо строків звернення до суду, колегія суддів зазначає, що права позивача судом першої інстанції захищені саме у межах шестимісячного строку визначеного ст.. 99 КАС України, а саме з 22.11.2014 р..

Щодо інших вимог, які не задоволені судом, то в цій частині рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржено, а апеляційна скарга відповідача не містить будь - яких обґрунтувань його неправомірності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2015р. по справі № 552/2873/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 13.08.2015 р.