Справа № 127/11580/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11580/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ан О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

04 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника третьої особи: Степанової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №45953710 від 22 квітня 2015 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги відповідача та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/21079/14-а, виданого 25.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про зобов'язання Департамента соціальної політики Вінницької міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну грошову допомогу до 5 травня 2014 року відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» станом на момент призначення ОСОБА_3 щорічної разової допомоги до 5 травня 2014 року (а. с. 19).

24.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч. 1 ст. 49 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 22).

Не погодившись з постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність спеціальних коштів не звільняє боржника від обов'язку виконати рішення суду, що набрало законної сили, а державного виконавця від вчинення виконавчих дій щодо примусового арешту коштів боржника, відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою державного виконавця від 30 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/21079/14-а, виданого 25 грудня 2014 року, та надано боржнику строк до 06 січня 2015 року для добровільного виконання рішення суду.

23 січня 2015 року на адресу державного виконавця від Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надійшов лист №08-00-109-1873 від 20 січня 2015 року, в якому повідомлено про те, що рішення суду виконане в частині здійснення нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2014 року в сумі 5342 грн. В частині виплати нарахованих коштів рішення суду не виконано, оскільки Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" видатків для виконання рішень суду не передбачено.

22 квітня 2014 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З аналізу вказаних норм слідує, що закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", можливе лише після виконання державним виконавцем вимог ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: накладення на боржника штрафу відповідно до ст. 89 цього Закону та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Як встановлено судом з матеріалів справи, вимоги ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не були виконані, штраф на боржника не накладався, подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності не вносилось.

За таких обставин підстави для закінчення виконавчого провадження, визначені п. 11 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом при розгляді даної адміністративної справи встановлено, що від час прийняття спірної постанови державний виконавець діяв не у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження", та без урахування усіх обставин, необхідних для її прийняття.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги відповідача та пояснення третьої особи про те, що відсутність у Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради відповідних асигнувань із державного бюджету, необхідних для виконання рішення суду, є підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки такі доводи суперечать Закону України "Про виконавче провадження", зокрема п. 11 ст. 49 цього Закону, яким визначено підстави закінчення виконавчого провадження щодо рішень зобов'язального характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги та пояснення представника третьої особи не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2015 року відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року до закінчення апеляційного розгляду справи.

Станом на 04 серпня 2015 року судовий збір відповідачем не сплачено, а тому він підлягає стягненню з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року - без змін.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 серпня 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.