Справа № 295/20216/14-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кузнєцов Д.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" серпня 2015 р. Справа № 295/20216/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Шведюк М.М. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на додаткову постанову Богунського районного суду м. Житомира від "10" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 і постановлено :

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_3 у включенні до складу розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації доходів громадян та компенсації за невикористану відпустку;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії із 01 грудня 2014 року з урахуванням нарахованих та виплачених сум індексації доходів фізичних осіб, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку в загальній сумі 21 236,79 грн., як складових заробітних плат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на державне пенсійне страхування.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року постанова суду першої інстанції визнана законною, обгрунтованою і залишена без змін.

Додатковою постановою Богунського районного суду від 11 липня 2015 року

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 як державному службовцю, в розмірі 80% від суми заробітної плати, з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат) за останні 24 календарні місяці роботи, відповідно до ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), з урахуванням нарахованих та виплачених сум індексації заробітної плати 1 297,05 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань 17 557,20 грн. та компенсації за невикористану відпустку 2 382,54 грн., що становить загалом 21 236,79 грн. , як складових заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 грудня 2014 року, на підставі довідок форми №5-1 від 18.12.2014 року № 136; 22.12.2014 року N 1766 та № 1767

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, зазначає пенсійний орган, постановляючи додаткове рішення, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивач не порушувала питання про перерахунок пенсії в розмірі 80% заробітної плати, а вказала це лише в заяві про ухвалення додаткового рішення. Крім того, суд не врахував, що згідно нової редакції ст.37 Закону України "Про державну службу" ( зміни від 27.03.2014 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% заробітної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

У заяві щодо прийняття додаткового судового рішення позивач наполягає на доповненні постановленого рішення вказівкою на розмір пенсії при перерахунку, виходячи із розміру при її призначенні.

Як вбачається із змісту позовної заяви, вимоги щодо здійснення перерахунку, виходячи із розміру 80% заробітної плати, в буквальному розумінні , позивач не вимагала. Проте, в мотивувальній частині позову вона посилалась на право отримувати пенсію державного службовця в розмірі, в якому пенсія призначена, а саме, 80%, і розрахунки суми перерахунку також приведені, виходячи з розміру пенсії 80%. Постановляючи основне рішення, суд погодився з вимогами і задовольнив позов, проте викладаючи текст рішення не включив вказівку щодо розміру перерахунку пенсії.

На думку суду, з огляду на завдання адміністративного судочинства, підставою для постановлення додаткового рішення може бути , зокрема, неповнота відповіді навіть на ту позовну вимогу, яка є єдиною у справі.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII) внесені зміни до ст.37 Закону №3723-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення ч.3 ст.37 Закону №3723-XII щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону №1166-VII втратили чинність положення ст.37 Закону №3723-XII, щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює ст.37-1 Закону №3723-XII, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, під час перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не під час проведення перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, додаткова постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткову постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області залишити без задоволення, а додаткову постанову Богунського районного суду м. Житомира від "10" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,