Справа № 2-а/2506/1757/11
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2506/1757/11
Провадження № 6-а/750/72/15
У Х В А Л А

12 серпня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

при секретарі Кравченко І.В.

за участі представника боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання постанови суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

15.06.2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області звернувся із поданням про зміну способу і порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року у адміністративній справі № 2-а/2506/1757/11 в частині зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року, починаючи з 27.03.2010 року, за вирахуванням вже здійснених виплат в сумі 104783,37 грн., але виплата не здійснена в звязку з відсутністю бюджетних призначень на виконання рішення суду. Посилається, на ст. 23, п. п. 5, 6 ст. 51 Бюджетного кодексу України. Вказують, що боржник позбавлений права розпоряджатися коштами на рахунку повязаним з виконання рішень судів про виплату вищезазначеної допомоги, як таких, що не враховані Державним бюджетом України. Посилаються, що норми Бюджетного кодексу України не дозволяють виконати рішення суду.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.

В судове засідання стягувач та державний виконавець не зявились, до початку розгляду справи через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст..14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 02.02.2011 року у адміністративній справі № 2-а/2506/1757/11 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 пенсії без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до п.8 постанови Кабінету міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення не за останньою штатною посадою, а за останні 24 місяці служби та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року, починаючи з 27.03.2010 року, за вирахуванням вже здійснених виплат.

26 червня 2014 року позивачці ОСОБА_2 було виплачено 75443,49 грн, що є фактичною заборгованістю з пенсії, що була нарахована, але не виплачена відповідачем на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року.

Виходячи із змісту подання державний виконавець просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів подання вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також суд бере до уваги те, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Розглянувши подане подання, суд приходить до висновку про відсутність виняткових підстав для зміни та встановлення способу виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263 КАС України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання постанови суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя