Справа № 2-а-1302/11
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1302/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2011 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В., при секретарі Змієвській О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділення ДАІ по обслуговуванню адміністративної території Баштанського району майора міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови начальника відділення ДАІ по обслуговуванню адміністративної території Баштанського району майора міліції ОСОБА_2 по накладенню на позивача адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 1020 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КУпАП. Посилаючись на неправомірність дій працівника ДАІ щодо процедури встановлення та доведення доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, позивач просив скасувати постанову серії ВЕ №223476 по справі про адміністративне правопорушення від 18.03.2011 року, як незаконну, з закриттям провадження у справі. Позивач при цьому заперечив вчинення з його боку правопорушення 19.02.2011 року, оскільки, на думку позивача, він не є субєктом вказаного правопорушення, не організовує ремонт, утримання та експлуатацію автомобільних доріг загального користування в межах території Баштанського району, а як керівник районної Філії „Баштанський райавтодор ДП „Миколаївський облавтодор контролює виконання господарських договорів (замовлень) по ремонту, утриманню та експлуатації доріг, замовником яких є Служба автомобільних доріг в Миколаївській області, як балансоутримувач доріг.

Позивач також вказав на незаконність складення інспектором постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, не знав, посадова особа ДАІ, що розглядала справу про адміністративне правопорушення не дала ОСОБА_1 змоги надати пояснення по суті правопорушення, не долучила до постанови доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення та не обґрунтувала притягнення саме позивача за вказане правопорушення.

Копію постанови позивач отримав поштою.

При розгляді справи в суді позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився. Про день час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином (курєрським звязком за місцем роботи ВДАІ з обслуговування адміністративної території Баштанського району Миколаївської області), про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло заперечень на позов.

З огляду на те, що відповідач субєкт владних повноважень, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув у засідання, не повідомивши про причини неприбуття - суд ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 №132836 від 19.02.2011 року; постанову серії ВЕ №223476 по справі про адміністративне правопорушення від 18.03.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.1 КУпАП; припис від 19.02.2011 року №14; акт обстеження експлуатаційного стану автодоріг (ділянка дороги Н-14 «Олександрівка-Миколаїв» від 19.02.2011 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 19.02.2011 року; письмові пояснення ОСОБА_4 від 19.02.2011 року; графік першочергової посипки протиожеледними матеріалами ділянок доріг; журнал виконання робіт на автодорогах району; подорожній лист №219138 від 19.02.2011 року, наказ про призначення позивача на посаду, Положення філії «Баштанський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор»), суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує адміністративний позов. Це означає, що ч.2 ст. 71 КАС України встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Крім того, ч.4 ст. 71 КАС України зобовязує субєкта владних повноважень надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його права, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 обіймає посаду начальника Баштанської філії ДП „Миколаївський облавтодор. 24.03.2011 року позивач поштою отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.1 КУпАП. у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посадова особа ДАІ вказала, що громадянин ОСОБА_1 19.02.2011 року об 11.00 год. порушив вимоги норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: при утриманні автодороги Н-14 «Олександрівка-Миколаїв» с. Інгулка не ліквідував слизькість проїжджої частини внаслідок негоди (ожеледь), що не забезпечило безпечний та безперешкодний рух транспортних засобів.

При цьому, при розгляді справи встановлено, що позивач не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зазначивши, що з рішенням посадової особи ДАІ не погоджується через те, що він не є субєктом даного правопорушення, оскільки філія, яку очолює ОСОБА_1 не є балансоутримувачем вказаних доріг та не відповідає за технічний стан та експлуатацію вказаних доріг. Роботи по подоланню слизькості на дорогах Баштанська філія ДП „Миколаївський облавтодор могла здійснювати виключно на підставі та в межах відповідних замовлення, асигнувань та договору зі Службою автомобільних доріг в Миколаївській області, як балансоутримувача дороги, а протилежне посадовою особою ДАІ належними доказами не доведено. Крім того, ОСОБА_1, незважаючи на те, що вказана ділянка шляху не була першочерговою за своїм значенням, надав суду відомості про проведення робіт по подоланню слизькості вказаної ділянки дороги того ж дня (19.02.2011 року).

При цьому, на підтвердження дійсної наявності в діях чи бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 140 ч.1 КУпАП (а саме наявності в нього ознак субєкта вказаного складу правопорушення) в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачами на розгляд суду не було надано доказів, натомість, навпаки, при розгляді справи в суді встановлено, що в діях позивача склад вказаного адміністративного правопорушення відсутній.

Згідно зі ст. 10 Закону України „Про автомобільні дороги державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України „Про автомобільні дороги основними обовязками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них державними стандартами і нормами.

Згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України „Деякі питання управління дорожнім комплексом від 06.08.2003 року №1221 функції замовника виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування покладено на служби автомобільних доріг в областях.

За таких обставин, оскільки позивач заперечує свою належність безпосередньо до структури Служби автомобільних доріг в Миколаївській області, та протилежне відповідачами не доведено, - в даному випадку позивач не є особою, що безпосередньо відповідає за утримання та ремонт автомобільних доріг (тобто, не є посадовою особою в контексті ст.ст. 14, 140 ч.1 КУпАП), а, отже, і не є субєктом даного правопорушення.

Крім того, ч.1 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність тільки посадових осіб, при цьому, з дослівного змісту постанови від 18.03.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.1 КУпАП слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як громадянина (фізичну особу), записи про віднесення ОСОБА_1 до посадових осіб оскаржувана постанова не містить взагалі, що є недопустимим, оскільки, як вказано вище, відповідальність за вказаною нормою несуть виключно посадові особи.

До того ж, в наданих відповідачами матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні відомості про належне його повідомлення про час і місце розгляду складеного відносно нього протоколу (протокол складено 19.02.2011 року та в ньому внесено запис про те, що про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 буде повідомлено відповідним викликом, постанова винесена 18.03.2011 року за відсутності позивача без будь-яких даних про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи та позивач заперечує отримання будь-яких повідомлень про час розгляду справи відносно нього), що є порушенням ст. 268 ч.1, 278 КУпАП. Вказане підтверджується і тим, що ні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ні при винесенні постанови відносно ОСОБА_1 не було належним чином встановлено його особу, оскільки в дійсності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, а в постанові вказано про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки згідно зі ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який в даному випадку не надав до суду допустимих достатніх даних на підтвердження правомірності винесення постанови (наявності у позивача ознак посадової особи в контексті інкримінованого йому діяння), яка оскаржується фізичною особою, тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1П до адмінвідповідальності і доказом вини позивача, оскільки цей висновок не підтверджується сукупністю достатніх допустимих доказів, а навпаки спростовується поясненнями позивача та діючими нормативними актами з цього питання, а, отже, не відповідає вимозі їхньої достатності, що свідчить про недоведеність складу інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення (наявності у позивача ознаки субєкта подібного правопорушення, його вини у порушенні та встановлення особи, якій таке правопорушення інкримінується).

Вказане відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, винесена посадовою особою УДАІ УМВС України в Миколаївській області не відповідає вимогам законодавства щодо процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та обґрунтованості притягнення особи до відповідальності і доведеності субєктом владних повноважень правомірності вчинених дій, що є підставою для її скасування.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 70-73, 86, 159-161, 163, 167 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВЕ №223476 по справі про адміністративне правопорушення від 18.03.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.1 КУпАП як протиправну.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 140 ч.1КУпАП закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: