Справа № 601/1540/15-а
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1540/15-а
Провадження № 2-а/601/55/2015
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

з участю позивача,

представника відповідача Кондратюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременецько-Шумського об`єднаного районного військового комісаріату про скасування постанови військового комісара Кременецько-Шумського ОРВК про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Кременецько-Шумського об`єднаного районного військового комісаріату про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 №12 від 07.07.2015 року, її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 510 гривень. Згідно вказаної постанови, нею, як головою сільської ради, не забезпечено на території Лідихівської сільської ради виконання мобілізаційних завдань, не організували, не спланували і не забезпечили мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідного населеного пунктах. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки виконувати всі дії, пов`язані з обліком та оповіщенням військовозобов`язаних осіб покладено на керівника військово-облікового бюро сільської ради. У зв`язку з наведеним, просить скасувати постанову військового комісара Кременецько-Шумського об`єднаного районного військового комісаріату майора Фещенка Ю.М. №12 від 07.07.2015 року, а справу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП щодо неї - закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала з підстав, наведених в ній, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою військового комісара майора ОСОБА_2 від 07.07.2015 року №12, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 510 гривень.

Прийняттю постанови №12 передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП від 07.07.2015 року. У п. 10 Протоколу зазначено, що «не забезпечили на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань, не організували, не спланували і не забезпечили мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктах». В протоколі не міститься підпису посадової особи, яка склала протокол.

Відповідно до вимогами ст. 235 КУпАП, військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211-211-6 КУпАП.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 210-1 КУпАП, за якою пригнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Дана стаття містить дві частини.

Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та приймаючи оскаржувану постанову за ст. 210-1 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст.278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.07.2015 р. відносно ОСОБА_1 , в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не зазначено місце, час і суть адміністративного правопорушення, що є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Крім того, протокол не містить підпису посадової особи, яка склала протокол.

Встановивши наявність зазначених недоліків протоколу від 07.07.2015 року, уповноваженій особі слід було повернути протокол для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП. Однак військовий комісар на суттєві недоліки протоколу уваги не звернув.

У порушення вимог ст. 277-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів повідомлення позивача про час, дату, місце складання протоколу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачу постанови від 07.07.2015 року, відтак позивач не знала і не могла знати про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В своїй постанові військовий комісар вказує, що позивач, як сільський голова, порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не вказуючи при цьому, який саме нормативно-правовий акт, статтю акта позивачем порушено.

На такі недоліки, військовий комісар розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, уваги не звернув.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що при винесенні постанови №12 від 07.07.2015 року, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, не проведено всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а тому, враховуючи вищевикладені обставини та порушення допущенні відповідачем при винесенні постанови, поряд з цим, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача та про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.6, 11, 12, 69-71, 86, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременецько-Шумського об`єднаного районного військового комісаріату про скасування постанови військового комісара Кременецько-Шумського ОРВК про накладення адміністративного стягнення - задовольнити

Скасувати постанову №12 від 07.07.2015 року військового комісара Кременецько-Шумського об`єднаного районного військового комісаріату майора Фещенко Ю.М. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: