Справа № 826/13604/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2015 року № 826/13604/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР РІТЕЙЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про скасування рішення про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР РІТЕЙЛ» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про скасування рішення про накладення штрафу, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішення про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу є протиправним та підлягає скасуванню з підстав того, що відповідач здійснював контроль за дотриманням законодавства про рекламу безпідставно та не у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

У позовній заяві позивач просить суд: скасувати рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 03.06.2015 р. №9/15 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень); стягнути з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» судовий збір в розмірі 1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки на підставі матеріалів справи та протоколу встановлено недотримання вимог щодо змісту реклами з урахуванням неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням Закону України «Про рекламу», а відтак рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу прийнято за наявності обґрунтованих на те підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2015 р. начальнику Держспоживінспекції у Дніпропетровській області надійшов лист громадської організації «Суспільство та екологія» №01/Д від 09.04.2015 р., яким повідомлялось, що в ході здійснення відповідного громадського контролю в сфері захисту прав споживачів та реклами в цій сфері в місті Дніпропетровську зафіксовано низку об'єктів реклами, в яких мають місце ознаки порушення рекламного законодавства України.

З доповідної записки вбачається, що виїздом на місця, а саме - вул. Ламана, вул. Глінки, 2 ТРК «Мост-Сіті», ж/м «Сокіл-2» перехрестя Б. Слави -вул. Космонавта-Комарова, встановлено, що інформація, яка вказана в вищезазначеному листі громадської організації щодо порушення законодавства про рекламу, знайшла своє підтвердження.

09.04.2015 р. посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області складений протокол №9/15 про порушення законодавства про рекламу, яким встановлено ознаки порушення вимог п. 8 ст. 8 Закону України «Про рекламу» при розміщенні реклами (Гарячі пропозиції… Шарм-ель-Шейх $504…; Актуально…Єгипет $634…) з інформацією про ціни на товари, тарифи про послуги, які наведені в іноземній валюті на фасаді турагенції «Tes Tour» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Глінки, 2, ТРК «Мост-Сіті».

14.04.2015 р. на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 09.04.2015 р. №9/15 прийнято рішення №9/15 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та вимогу №9/15 щодо надання документів відповідно ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме: свідоцтва про державну реєстрацію, довідку ЄДРПОУ; ліцензію на вид діяльності; договір з замовником (виробником, розповсюджувачем) реклами; погоджений оригінал макету реклами; документи, що підтверджують вартість розповсюдженої (виготовлення, розповсюдження) реклами; письмове пояснення щодо порушення законодавства про рекламу, копію якої отримав представник позивача 15.04.2015 р.

05.05.2015 р. Держспоживінспекцією у Дніпропетровській області повторно надіслано на адресу позивача вимогу №9/15-1 щодо надання документів відповідно до ст. 26 Закону України «Про рекламу». При цьому, позивачу повідомлено про необхідність надати зазначені документи до часу розгляду матеріалів справи про порушення законодавства у сфері реклами, яке відбудеться 28.05.2015 р. о 10:30.

ТОВ «ТЕЗ ТУР РІТЕЙЛ» надіслало на адресу відповідача лист №05/2015/08 від 20.05.2015 р. щодо надання пояснень та завірені копії документів: свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «ТЕЗ ТУР РІТЕЙЛ» та довідки ЄДРПОУ.

Крім того, товариство зазначило, що не вчиняло порушень чинного законодавства України про рекламу, зокрема, вимог ч.8 ст.8 Закону України «Про рекламу», оскільки при розміщенні реклами вказує вартість туристичних послуг виключно в гривні.

Як вбачається з протоколу №9/15 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 28.05.2015 р., інформації щодо вартості розповсюдженої реклами (виготовлення та розповсюдження реклами) не надано, що унеможливлює встановити вартість реклами розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу», до 10:30 28.05.2015 р. письмового клопотання щодо відкладення розгляду справи ТОВ «Тез Тур Рітейл» не представив, у зв'язку з чим вирішено визнати порушення вимог п. 8 ст. 8 Закону України «Про рекламу» при розміщенні реклами (Гарячі пропозиції… Шарм-ель-Шейх $504…; Актуально…Єгипет $634…) з інформацією про ціни на товари, тарифи про послуги, які наведені в іноземній валюті на фасаді турагенції «Tes Tour» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Глінки, 2, ТРК «Мост-Сіті», доведеними.

03.06.2015 р. прийнято рішення №9/15 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 2550,00 грн., копію якого надіслано на адресу позивача 08.06.2015 р.

Незгода позивача із зазначеним рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Загальні правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, в тому числі, спосіб (процедура) здійснення державного нагляду (контролю) для широкого кола державних органів нагляду (контролю), обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 р. (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №877-V).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з абз.1 ч. 1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Тобто органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, спосіб здійснення державного нагляду (контролю) встановлюються виключно законами.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Тобто, положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлюють загальні засади державного нагляду (контролю) по відношенню всіх сфер діяльності суб'єктів господарювання, конкретні ж засоби, порядок та процедура здійснення державного нагляду (контролю) можуть деталізовуватись спеціальними законами.

Зокрема, спеціальним нормативним актом, що безпосередньо регулює спірні правовідносини, які виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, контролю в сфері дотримання вимог законодавства у вказаній сфері, є Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №270/96-ВР).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023 від 12.05.1991 р. (далі - Закон №1023) спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів.

Таким чином, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері виробництва, розповсюдження та споживання реклами щодо захисту прав споживачів реклами, встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 465/2011 (далі - Положення № 465), Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів (Держспоживінспекція України) є центральним органом виконавчої влади; входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п.п.1 п.3 Положення №465 основними завданнями Держспоживінспекції України є реалізація державної політики, в тому числі, щодо державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Відповідно до п.п. 1 п.4 Положення № 465 Держспоживінспекція України відповідно до покладених на неї завдань в тому числі здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 6, 11 Положення №465 Держспоживінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку проводити контрольні перевірки правильності здійснення розрахунків зі споживачами; давати суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо припинення порушень прав споживачів; вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами надання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, іншої інформації, необхідної для здійснення Держспоживінспекцією України повноважень щодо контролю за додержанням законодавства про рекламу.

Тобто, Держспоживінспекція як спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів має відповідні владні повноваження щодо здійснення контролю за дотриманням положень законодавства про рекламу.

Відповідно до абз.5 ч. 1 ст. 1 Закону №877-V спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 1 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Тобто заходи державного контролю можуть бути проведені як шляхом перевірок (планових або позапланових), ревізій оглядів, обстежень, так і шляхом вчинення інших дій, спрямованих на реалізацію суб'єктом владних повноважень відповідних владних функцій під час здійснення процедури державного контролю, яка визначена законом.

Відповідно до ч. 10 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Таким чином, з урахуванням понять способу, заходів державного нагляду (контролю), встановлених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Законом України "Про рекламу" встановлений спосіб здійснення державного нагляду (контролю) у межах повноважень, передбачених законом, органами державної влади, на яких покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу.

Відповідно до п.п.11, 13 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. N 693, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

З урахуванням того, що Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є загальним нормативним актом по відношенню до широкого кола державних органів нагляду (контролю), у зв'язку з чим встановлює загальні правила (засади) підстав та процедури проведення заходів державного нагляду (контролю), Закон України "Про рекламу" є спеціальним нормативним актом, який визначає владні повноваження спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів щодо здійснення контролю за дотриманням положень законодавства про рекламу, в тому числі, що стосується її виробництва, розповсюдження та споживання.

Таким чином, здійснення відповідачем контролю за дотриманням позивачем вимог законодавства про рекламу не суперечить вимогам Закону №877-V та відповідає вимогам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАС України від 24.01.2012 р. у справі №К/9991/36149/11, в якій зазначено, що посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», є безпідставними, оскільки норми вказаного Закону є нормами загальної дії. Положення щодо регулювання питання контролю за дотриманням законодавства про рекламу містяться в Законі України «Про рекламу», розділ ІV, є спеціальними нормами, та мають застосовуватись пріоритетно порівняно з нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Крім того, здійснення моніторингу та відповідного контролю за дотриманням законодавства України про рекламу не є перевіркою діяльності суб'єкта господарювання у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а здійснюється згідно Закону України «Про рекламу» та постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. №693 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу».

Наведене свідчить про наявність у відповідача повноважень щодо здійснення фіксації порушень законодавства України про рекламу, а також відсутність порушень з боку відповідача вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Згідно Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, який розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений не більше ніж на три місяці. За результатами розгляду справи приймається рішення. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Частиною 8 ст. 8 Закону України «Про рекламу» визначено, що інформація про ціни на товари, тарифи на послуги, наведені у рекламі, яка розміщується чи розповсюджується на території України, зазначається виключно у гривні.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України "Про рекламу" у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу" недобросовісна реклама це реклама, яка вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачем було зафіксовано порушення вимог п. 8 ст. 8 Закону України «Про рекламу» при розміщенні реклами (Гарячі пропозиції… Шарм-ель-Шейх $504…; Актуально…Єгипет $634…) з інформацією про ціни на товари, тарифи про послуги, які наведені в іноземній валюті на фасаді турагенції «Tes Tour» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Глінки, 2, ТРК «Мост-Сіті».

Оскільки позивач на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу не з'явився, інформації щодо вартості розповсюдженої реклами не надав, доводів та виявлених відповідачем порушень законодавства України про рекламу не спростував ні під час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, ні під час розгляду даної справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення про накладення штрафу та відсутність підстав для його скасування.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач обґрунтовує позовні вимоги лише відсутністю у відповідача повноважень на здійснення контролю за дотриманням законодавства України про рекламу, однак судом під час розгляду даної справи встановлено наявність зазначених повноважень відповідача на підставі Закону України «Про рекламу».

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР РІТЕЙЛ» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов