Справа № 819/1977/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1977/15

10 серпня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Білоус І.О. розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області про внесення змін до актового запису цивільного стану,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (далі - РАЦС РС Тернопільського МУЮ) про зобов'язання внести зміни до актового запису про шлюб №04 від 21.03.1979 року, складеного Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у графі національність нареченого змінити з "українець" на "поляк".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його матір була полькою, тому він просить відновити свою національність.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Позивач подав заяву в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання в якому просить слухати справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, у липні 2015 року звертався із заявою до РАЦС РС Тернопільського МУЮ про внесення змін в актовий запис про шлюб №04 від 21.03.1979р., де просив змінити національність нареченого з "українець" на "поляк".

Відділом РАЦС РС Тернопільського МУЮ відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб від 21.03.1979р., з підстав відсутності законодавства про зміну національності.

Судом досліджено письмові докази і встановлено наступне.

Згідно актового запису про шлюб батьків позивача №01 складеного 15 жовтня 1947 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, (а. с. 9) на гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в графі національність нареченого (батька позивача) значиться - "українець", в графі - національність нареченої (матері позивача) значиться - "полька".

Згідно актового запису про народження №10 від 21 липня 1948 року, складеного Микулинецьким ЗАЦС Микулинецького району Тернопільської області (а. с. 7) на ОСОБА_1 в графі національність батька дитини (батька позивача) значиться - "українець", графі національність матері дитини (матері позивача) значиться - "полька".

Громадяни України мають право вільно обирати свою національність у випадку, коли батьки різної національності.

Частиною 2 статті 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата у шлюбі, походить від батьків, які є подружжям.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 даного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з частино 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Судом встановлено, та підтверджується наявними у матеріалах даної адміністративної справи доказами, що матір позивача ОСОБА_4 по національності була полькою.

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 вищезазначених Правил - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може, зокрема, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, в звязку з чим ОСОБА_1 має право на вільний вибір та відновлення своєї національності, а відмова відповідача у внесенні змін до актового запису про шлюб щодо його національності позбавляє позивача такого права.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення національності шляхом внесення відповідних змін у актові записи.

Таким чином, з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача, слід зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про шлюб №04 від 21 березня 1979 року, складеного Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у графі національність нареченого змінити з "українець" на "поляк".

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про шлюб №04 від 21 березня 1979 року, складеного Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у графі національність нареченого змінити з "українець" на "поляк".

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.