Справа № 804/20796/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 серпня 2015 року м. Київ К/800/36556/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Кочан В.М., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання перевірки неповною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015р., скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2015р. та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання перевірки неповною та зобов'язання вчинити певні дії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій апеляційний суд виходив з того, що обраний позивачем та судом спосіб захисту у вигляді визнання проведеної прокуратурою перевірки такою, що здійснена не в повному обсязі, не відповідають положенням ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, які у сукупності з положеннями ст. 12 Закону України "Про прокуратуру" як спосіб захисту порушеного права передбачають можливість оскарження прийнятого за результатами звернення особи прокурором рішення, а не визнання перевірки неповною із зобов'язанням провести таку перевірку в повному обсязі, надати мотивовану відповідь та встановити осіб державних виконавців, які здійснювали примусове виселення. Судом також зазначено, що позивачем оскаржувалися дії прокурора при проведенні перевірки за заявою від 15.04.2014р., але в останній позивачем ставились лише питання щодо заволодіння квартири працівником прокуратури та здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів при прийнятті судом рішення, a не питання щодо перевірки законності дій державних виконавців та посадових осіб органу опіки під час примусового виселення.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем заявлені вимоги, які не були предметом розгляду за його скаргою від 15.04.2014р. Судом зроблено правильний висновок, що відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" позивач як сторона виконавчого провадження може самостійно оскаржувати до суду дії державних виконавців при проведенні виконавчих дій, а також виступати в суді від імені свого малолітнього сина як законний представник. Прокурор же за вимогами вказаного закону може вчиняти такі дії лише якщо сам бере участь у виконавчому провадженні.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість прийнятого апеляційним судом рішення, просить його скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить переконливих доводів, які б давали підстави вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання перевірки неповною та зобов'язання вчинити певні дії.

Матеріали касаційної скарги повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя В.М. Кочан