Справа № 2а-12681/12/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ К/800/35369/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013

у справі 2а-12681/12/2070

за позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова

Харківської області Державної податкової служби

до Фермерського господарства "Українська аграрна промислова компанія

ім. Л.Д.Радика"

про накладення арешту

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Фермерського господарства "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д.Радика" про накладення арешту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з адміністративним позовом про накладення арешту на кошти і інші цінності Фермерському господарству "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика", податковий орган виходив з того, що дане товариство станом на 24.09.20012 має податковий борг в сумі 1691735,73, що підтверджується уточнюючими розрахунками, податковим повідомленням - рішенням, декларацією.

При цьому, позивач не отримавши відповідні дані від відповідача щодо наявності (вдсутності) ліквідного майна, податковий орган дійшов висновку про відсутність майна, яке може бути описано у податкову заставу.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Суди попередніх інстанцій, аналізуючи наведені положення податкового законодавства України в редакції на момент спірних правовідносин, вірно зазначили, що відповідно до підпункту 20.1.17. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Ця обставина наступає в разі встановлення податковим органом відсутності у платника податків, який має борг, майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Податковий кодекс України встановлює послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При звернені до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив орган ДПС для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Суди попередніх інстанцій встановили, що податковим органом не було дотримано даної процедури, а отже підстав для вчинення арешту на кошти та інші цінності відповідача не має.

Рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 у справі 2а-12681/12/2070 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 у справі 2а-12681/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко