Справа № 872/13754/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2015 рокусправа № 2а/0470/7119/12
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2013р. у справі № 2а/0470/7119/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно -Імідж"

до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про визнання протиправними дій та рішень, зобовязання утриматись від дій ,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно -Імідж" (далі по тексту позивач, ТОВ Техно-Імідж) звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними:

- дій Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі по тексту відповідач, ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська, податковий орган) по проведенню виїзної позапланової документальної перевірки,

- податкового повідомлення-рішення № від 18.06.2012р., яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на 370472,00грн.,

- податкового повідомлення-рішення № від 18.06.2012р., яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 146432,00грн. та застосовнао штрафні (фінансові) санкції у сумі 25499,00грн.;

- про зобовязання ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська утриматися від використання у своїй діяльності, а також від передачі іншим особам ОСОБА_1 перевірки №947/232/35807156 від 31.05.2012р. «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ Техно-Імідж з питань взаємовідносин з підприємствами: ТОВ «Югресурспостач» у періоді з 01.06.2011р. по 30.06.2011р., ПП «Діардхімсервисторг» у періоді з 01.10.2011р. по 31.10.2011р.».

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що виїзна позапланова документальна перевірка, за результатами якої складено ОСОБА_1 №947/232/35807156 від 31.05.2012р. та винесені оспорюванні податкові рішення-повідомлення, проведена протиправно, висновки перевірки безпідставні та незаконні, дії відповідача не відповідають вимогам податкового законодавства України.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково: скасовані податкові повідомлення-рішення від 18.06.2012р. № та №, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому суд зазначив, що відповідачем не доведено правомірності та законності рішень. Разом з тим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині оскарження дій відповідача задоволенню не підлягають, оскільки дії податкового органу щодо проведення виїзної позапланової документальної перевірки та оформлення результатів у формі акту відповідають нормам законодавства.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального та процесуального права. На думку відповідача спірні податкові повідомлення-рішення № та № від 18.06.2012р., прийняті на підставі акту перевірки №947/232/35807156 від 31.05.2012р., правомірні та такі, що відповідають вимогам чинного законодавства України. Апелянт посилається на акт ДПІ у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби №300/23-2/35568653 від 29.09.2011р., складений за результатами позапланової невиїзної перевірки ТОВ Югресурспостач (), щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та покупцями за червень, липень 2011 року, на підставі чого зроблено висновок, що операції між підприємствами-контрагентами вчинені без мети реального настання правових наслідків, без економічної вигоди, виключно з метою формування додаткового ланцюга проходження ТМЦ, формування податкового кредиту та валових витрат для інших субєктів підприємницької діяльності, єдиною метою проведення документування фактично не здійснених господарських операцій є отримання підприємством податкової вигоди. Щодо перевірки взаємовідносин TOB Техно-Імідж з ПП Діардхімсервісторг () у періоді з 01.10.2011р. по 31.10.2011р. відповідач посилається на те, що ПП Діардхімсервісторг (Продавець) згідно договору купівлі-продажу №010910 від 01.09.2011р. реалізовував підприємству TOB Техно-Імідж (Покупець) товар (запасні частини), проте документи щодо транспортування товару не надані, що свідчить про нереальність операцій. Крім того, апелянт посилається на акт Дніпропетровської МДПІ №908/234/37232639 від 26.12.2011р., складений за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки приватного підприємства Діардхімсервісторг () з питання дотримання вимог податкового законодавства України за період з 02.08.2010р. по 20.11.2011р., на підставі чого робить висновок, що вся податкова звітність, яка надавалася ПП Діардхімсервісторг до Дніпропетровської МДПІ є недійсною та ПП Діардхімсервіс не могло здійснювати господарську діяльність у розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), а могло здійснювати лише операції, пов'язані з наданням податкової вигоди для третіх осіб з метою прикриття власної незаконної діяльності шляхом складання дефектних первинних документів без реальності здійснення господарських операцій.

Позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Під час судового розгляду справи апеляційним судом відповідач заявив клопотання про відкладення справи та надання доказів по взаємовідносинам ТОВ "Техно -Імідж" з ТОВ «Діардхімсервісторг», а саме щодо фіктивної посадової особи ОСОБА_2, а також посадової особи ОСОБА_3, яка взагалі не мала права виступати по взаємовідносинам з ТОВ «Техно-Імідж». Клопотання судом відхилено як безпідставне, оскільки доказів на обґрунтування заявленого не надано, судом зясовано про відсутність вироків у кримінальних справах щодо посадових осіб позивача або його контрагентів.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Техно-Імідж зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради м.Дніпропетровська 06.03.2008р. та перебуває на обліку ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська з 06.03.2008р. за №6869 (т.1 а.с.104-105).

Матеріали справи підтверджують, що у відповідності до направлення №000175 від 16.05.2012р. та наказу №260 від 16.05.2012р. відповідачем проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ Техно-Імідж () з питань взаємовідносин з підприємствами: ТОВ Югресурспостач () у період з 01.06.2011р. по 30.06.2011р., ПП Діардхімсервісторг () у період з 01.10.2011р. по 31.10.2011р. Перевірка проводилась з 16.05.2012р. по 24.05.2012р. (термін проведення продовжено згідно наказу №295 від 22.05.2012р. на 2 робочих дня (т.1 а.с.9,86).

За результатами перевірки складено акт №947/232/35807156 від 31.05.2012р. (т.1 а.с.10-34), в якому зазначається про порушення ТОВ Техно-Імідж:

- пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 370 472грн. 00коп., в т.ч. в 2 кварталі 2011р. у сумі 112 433грн.00коп., в 4 кварталі 2011р. у сумі 258 039грн. 00коп.;

- пп.198.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 146 432 грн. 00коп., в т.ч. в червні 2011р. у сумі 44 440 грн.00коп., в жовтні 2011р. у сумі 101 992грн. 00коп.

Перевіркою встановлено, що TOB Югресурспостач (Продавець) реалізовував, згідно договору купівлі-продажу №11 від 11.05.2011р., підприємству TOB Техно-Імідж (Покупець) товар (запасні частини). Транспортування товару здійснювалось транспортом постачальника та за його рахунок. Документи які б підтверджували транспортування товару до перевірки не надані. Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі.

До складу валових витрат вищезазначені витрати ТОВ Техно-Імідж віднесені в 2 кварталі 2011 року у сумі 505 063грн. 00коп., ПДВ до складу податкового кредиту включена у червні 2011 року у сумі 102 013грн. 00коп.

На підставі акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 18.06.2012р., а саме: №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 370472,00грн. та №, яким позивачу збільшене грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 146432,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 25499,00грн. (т.1 а.с.7,8).

19.04.2012р. на адресу позивача надійшов запит ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська №4860/10/23-2 від 05.04.2012р. щодо надання пояснення та їх документального підтвердження, в якому запитувалась інформація щодо відносин ТОВ Техно-Імідж з TOB Югресурспостач у період з 01.06.2011р. по 30.06.2011р. та з ПП Діардхімсервісторг за період з 01.10.2011р. по 31.10.2011р.

Як свідчать матеріали справи, документи за зазначені періоди направлені позивачем відповідачу з відповідним супровідним листом №27/04 від 27.04.2012р. (т.1 а.с.35).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ч.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 2 статті 3 Закону України від Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з п.п.1, 2 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати відповідні обов'язкові реквізити.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язані, і фінансових результатів. Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах проваляться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Пунктом 139.1.9 ч.139.1 ст.139 Податкового кодексу України до складу витрат не включаються: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Крім того, щодо висновків податкового органу про нікчемність правочинів позивача (визнання їх такими, що не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними), суд зазначає наступне.

Пунктом 185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Згідно з даними стор.4-5 ОСОБА_1 перевірки №947/232/35807156 від 31.05.2012р. при перевірці взаємовідносин ТОВ Техно-Імідж з ТОВ Югресурспостач () у період з 01.06.2011р. по 30.06.2011р. відповідач посилається на акт ДПІ у м.Херсоні №300/23-2/35568653 від 29.09.2011р., складений за результатами позапланової невиїзної перевірки ТОВ Югресурспостач щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами постачальниками та покупцями за червень, липень 2011р. Відповідач зазначає, що ТОВ Югресурспостач не знаходиться за фактичним містом реєстрації, на підприємстві працює одна особа ОСОБА_4, що формально виконує обовязки директора та СГД використовуються для незаконного формування податкового кредиту реально діючим підприємствам з метою ухилення від сплати податків шляхом відображення в податковій звітності безтоварних операцій.

Разом з тим, матеріали справи містять копію постанові Суворовського районного суду м.Херсона від 30.05.2012р. по справі №2120/5588/12 (а.с.36-37), якою скаргу ОСОБА_4 задоволено та постанову слідчого СВ ПМ ДПА у Херсонській області Ріманова О.С. від 16.01.2012р. про порушення кримінальної справи за фактом службового підроблення особами ТОВ Югресурспостач, що була прийнята на підставі рапорту старшого оперуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_1 та матеріалів перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ Югресурспостач ДПА у Херсонській області скасовано.

Крім того, як вбачається зі місту ОСОБА_1 перевірки (стор.9, 12 ОСОБА_1) відповідач, посилаючись на ст.228 ЦК України, дійшов висновку про нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ Югресурспостач та зазначив про відсутність факту придбання товарів, послуг та про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом.

Проте, наведене спростовується видатковими та податковими накладними, актами виконаних робіт за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ Югресурспостач, копії цих документів надано до справи (а.с.170-182).

Щодо перевірки взаємовідносин ТОВ Техно-Імідж з ПП Діардхімсервісторг () у період з 01.10.2011р. по 31.10.2011р., відповідач на стор. 13-14 ОСОБА_1 перевірки №947/232/35807156 від 31.05.2012р. посилається на акт перевірки Дніпропетровської МДПІ №908/234/37232639 від 26.12.2011р., складений за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки ПП Діардхімсервісторг з питань дотримання вимог податкового законодавства у період з 02.08.2010р. по 20.11.2011р. У звязку з чим, податковий орган дійшов висновку про нікчемність правочинів ПП Діардхімсервісторг, в особі директора ОСОБА_2, який не мав на меті брати участь та здійснювати фінансово-господарську та підприємницьку діяльність, у звязку з чим податкова звітність, яка надавалась ПП Діардхімсервісторг до Дніпропетвроської МДПІ, є недійсною.

Однак наведене спростовується матеріалами справи, серед яких копії судових рішень першої та апеляційної інстанцій у справі №2а/0470/18044/11, якими підтримано платника податку ПП Діардхімсервісторг, задоволено позов ПП Діардхімсервісторг щодо визнання протиправними дій Дніпропетровської МДПІ при встановленні правопорушення з боку ПП Діардхімсервісторг, зафіксованого в акті перевірки №908/234/37232639 від 26.12.2011р., та зобовязано Дніпропетровську МДПІ утриматися від використання у своїй діяльності, а також від передачі іншим особам, зазначеного акту перевірки (а.с.184-198 т.1).

Таким чином, товарність операцій позивача з його контрагентами підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку, оформленими належним чином у відповідності до вимог Закону.

Доводи податкового органу щодо оцінки договорів з точки зору їх нікчемності не приймаються до уваги, оскільки у відповідності до ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Більш того, слід зазначити, що нікчемність угоди не впливає на податкові зобовязання сторони такої угоди як платника податку, оскільки податкова звітність це окремий вид звітності, який не повязується законом з характеристикою чи оцінкою угоди, а відображає певні наслідки операцій з майном або майновими правами платника податку.

За встановлених обставин, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2013р. у справі №2а/0470/7119/12 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2013р. у справі №2а/0470/7119/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна