Справа № 212/13143/2012
Суддя: Дернова В. В.
Дата ухвалення: 2012-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/232/101/12
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2012 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Дернова В. В.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці та просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови врахувати йому в розрахунок пенсії інші види заробітної плати, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з 01.04.2012 року врахувати в розрахунок пенсії інші виплати у розмірі 10 810,78 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем було безпідставно не враховано індексацію та компенсацію за невикористану відпустку для обчислення пенсії.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці - у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою-повідомленням у матеріалах справи, подав до суду письмове заперечення на позов № 2232/06-42-2/09 від 10.10.2012 року, яке додане до матеріалів справи, у якому позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці з 10.02.2009 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

При обчисленні пенсії ОСОБА_1 не враховано інші виплати (компенсацію за невикористану відпустку та суми індексації).

За змістом ст. 37 Закону України Про державну службупенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про державну службу, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, відповідно до Довідки про складові заробітної плати (за останніх 24 календарних місяців роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року, складовою заробітної плати є інші виплати.

Згідно частини першої статті 66 Закону України Про пенсійне забезпеченнядо заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхуваннянараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявизначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Як вбачається з Довідки від 25.09.2012 року № 01-118/2, у 2007-2009 роках ОСОБА_1 отримував компенсацію за невикористану відпустку та індексацію, а тому суд приходить до висновку, що вони безпідставно не були враховані відповідачем при обчисленні пенсії позивача.

Позовні вимоги в частині визначення конкретної суми коштів, які повинні бути враховані при нарахуванні та виплаті пенсії позивачеві, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст. 5, ст. 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняобовязки щодо нарахування та виплати пенсійних виплат покладаються на Пенсійний фонд України та його територіальні органи, а тому суд може зобовязати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення та стягнення конкретних сум.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, також слід стягнути за рахунок Державного бюджету України судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.2 ст. 5, ст. 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. ст. 33, 37 Закону України Про державну службу, ст. ст. 1, 2 Закону України Про оплату праці, ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ч. 4 ст. 9, ст. ст. 94, 99-100, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови у врахуванні для обчислення пенсії ОСОБА_1 інших виплат (компенсації за невикористану відпустку та сум індексації).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат (компенсації за невикористану відпустку та сум індексації) з 01.04.2012 року до дня виникнення права на новий перерахунок пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір в розмірі 16 грн. компенсувати позивачеві за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя