Справа № 826/6118/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6118/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Державна казначейська служба України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови відповідача про накладення штрафу від 12 березня 2015 року ВП №46108163.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про накладення штрафу від 12 березня 2015 року ВП №46108163 при примусовому виконанні виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2011 року №2-а про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_2, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, на позивача накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що Державна казначейська служба України не виконала рішення суду, а саме виконавчий лист Вінницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2011 року №2-а про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_2 виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17 листопада 2008 року щомісячно, а також: відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №786-ХІІ від 28.02.1991 року здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17 листопада 2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком; зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основою та додатковою пенсіями ОСОБА_2. Зобов'язати Державне казначейство України перерахувати необхідні для виплати позивачу кошти.

Позивач не погоджується з вказаною постановою, виходячи з того, що Державна казначейська служба України виконує в повному обсязі свої зобов'язання щодо відкриття асигнувань та їх спрямування Пенсійному фонду України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, зокрема, за бюджетною програмою КПКВ 2506020, а тому позивач не має права втручатись у діяльність і самостійно спрямувати бюджетні асигнування, надані Пенсійному фонду України та його територіальним органам; та зазначає, що органи казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність накладення на позивача штрафу у розмірі 680,00 грн. та відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про накладення штрафу від 12 березня 2015 року ВП №46108163, виходячи з того, що Державною казначейською службою України у строки встановлені постановою державного виконавця від 20 січня 2015 року про відкриття виконавчого провадження зобов'язання не виконано, доказів виконання вказаного виконавчого листа не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як встановлює частина друга статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частина перша статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі невиконання без поважних причин рішення суду на боржника може бути накладено штраф.

Таким чином, у межах спірних правовідносин суду належить встановити факт не виконання боржником рішення суду та поважність причин такого невиконання.

Як зазначається в оскаржуваній постанові, постановою державного виконавця від 20 січня 2015 року відкрито виконавче провадження та встановлено божнику самостійно виконати вимоги виконавчого документа в 7-денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, і що вимогою державного виконавця від 12 лютого 2015 року зобов'язано Державну казначейську службу України в строк до 18 лютого 2015 року виконати в повному обсязі рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист, про що повідомити відділ з наданням підтверджуючих документів; станом на 12 березня 2015 року інформація боржника щодо виконання рішення суду та вимоги державного виконавця до відділу не надходила.

Вказані обставини позивачем не заперечуються, як і не заперечується факт невиконання рішення у строк, встановлений державним виконавцем, а накладення штрафу оскаржується виключно з підстав неможливості виконання виконавчого документа, у зв'язку із тим, що органи казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів.

Частина п'ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б підтверджували добровільне виконання рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі Вінницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2011 року №2-а, а також доказів, які б підтверджували поважність невиконання рішення суду, зокрема звернення до державного виконавця або до суду про зупинення виконавчого провадження чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що посилання позивача на звіти, які були подані до канцелярії суду першої інстанції 21.04.2015 року та на думку позивача підтверджують факт виконання зобов'язань відповідно до виконавчого листа, не заслуговують на увагу, оскільки вказані звіти свідчать про факт надходження та використання коштів, однак жодним чином не підтверджують виконання Державною казначейською службою України рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі Вінницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2011 року №2-а.

Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 159 КАС України).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.