Справа № 154/522/15а,2а/154/6/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 876/3305/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 березня 2015 року про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі № 154/522/15-а, провадження № 2-а/154/6/15, за позовом ОСОБА_2 до управління освіти Володимир-Волинської міської ради Волиської області, Володимир-Волинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із вказаним позовом та просила визнати неправомірними дії управління освіти Володимир-Волинської міської ради щодо неперерахунку їй заробітної плати за період з 01 вересня 2012 року по 01 вересня 2014 року із застосуванням 25-від-соткової надбавки до посадового окладу та зобовязати управління освіти здійснити такий перерахунок і виплатити ці суми на її користь.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 березня 2015 року вказаний позов залишено без розгляду відповідно до частини першої статті 100 КАС України, з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апелянт просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що строки звернення до суду в разі порушенням законодавства про оплату праці законодавством не обмежені.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга належить до часткового задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, при тому, що позивач не навела причин поважності пропущення цього строку.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Як видно із матеріалів справи, між сторонами існують трудові відносини, а саме: відповідно до наказу міського відділу народної освіти № 479 від 29 серпня 1986 року ОСОБА_2 переведено з посади вихователя групи продовженого дня СШ № 5 на посаду вчителя початкових класів цієї ж школи з 01.09.1986 року.

Згідно із наказами про створення форм навчально-виховного процесу (індивідувальне навчання) для учнів ЗОШ № 5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які потребують корекції фізичного або розумового розвитку, позивач з 01 вересня 2012 року й по час звернення до суду здійснює індивідувальне навчання вказаних учнів на дому.

Тобто, спір у даній справі стосується питань правильності нарахування заробітної плати позивачу.

Згідно із частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Згідно з пунктом 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посада вчителя не відноситься до переліку посад державної служби, а тому робота на цій посаді не може бути розглянута як публічна служба.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що спір, який виник між сторонами, не є спором з приводу проходження публічної служби. Тому справа повинна бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 4 частини першої статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, є помилковими, а тому оскаржуване судове рішення, відповідно до пункту 4 частини першої статті 199 та частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 199 ч.1 п.4, 203 ч.1, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 березня 2015 року про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі № 154/522/15-а, провадження № 2-а/154/6/15 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до управління освіти Володимир-Волинської міської ради Волиської області, Володимир-Волинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії закрити.

Розяснити ОСОБА_2, що за вирішенням даного спору вона має право звернутися до загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді О.М.Довгополов

ОСОБА_1

Ухвала в повному обсязі складена 10 серпня 2015 року.