Справа № 822/1176/15
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1176/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

12 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Шепетівського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) про зобов'язання виконати вимоги,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до Шепетівського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), в якому просить:

1) зобов'язати відповідача виконати п.3 Вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 27.08.2014 №3-33/2260, а саме: відобразити в обліку наявну дебіторську заборгованість, яка відображена в обліку дебітора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на суму 200000,00 грн., розірвати договір купівлі-продажу квартири від 03.06.2013 №27, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 кошти в сумі 200000,00 грн., які перераховані як часткову оплату за квартиру, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В іншому випадку, стягнути з директора Територіального центру ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4, винних у проведенні оплати за квартиру кошти в сумі 200000,00 грн., шкоду у порядку та розмірі встановленого ст. 134 Кодексу законів про працю України.

2) зобов'язати відповідача виконати п.8 Вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 27.08.2014 №3-33/2260, а саме: провести відновлення касових видатків за загальним фондом кошторису заробітної плати працівників Територіального центру, включеної в калькуляції наданих платних послуг за КФКВ 091204 "Територіальні центри соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" на суму 52970,09 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 11 червня 2015 року адміністративний позов задовольнив частково, а саме: зобов'язав Шепетівський районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виконати п. 8 Вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 27.08.2014 року №3-33/2260; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Державна фінансова інспекція в Хмельницькій області не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі позивач стверджує, що вимога про відображення наявної дебіторської заборгованості за відповідачем, яка в свою чергу відображена в обліку дебітора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на суму 200000,00 грн., які перераховані як часткова оплата за квартиру не виконана, таким чином цільова бюджетна програма на час подання апеляційної скарги не виконана, встановлена нею мета не досягнута.

12 серпня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження, за відсутності їх представника (вх. №11323/15).

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом з матеріалів встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області відповідно до пункту 7.3.2.2 Плану роботи на IІ квартал 2014 року, проведено ревізію господарської діяльності Шепетівського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) за період з 01.01.2011 по 30.06.2014, за результатами якої складено акт №3-35/50 від 18.08.2014, в якому зафіксовано ряд порушень.

На цій підставі Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області складено вимогу № 3-33/2260 від 27.08.2014, зокрема пунктом 3 якої від відповідача вимагалось:

- відобразити в обліку наявну дебіторську заборгованість, яка відображена в обліку дебітора ФОП ОСОБА_2 на суму 200000,00 грн; розірвати договір від 03.06.2013 року купівлі-продажу квартири № 27, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Оксанюк А.А.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 кошти в сумі 200000,00 грн., які перераховані як часткову оплату за квартиру, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В іншому випадку, стягнути з директора Територіального центру ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4, винних у проведенні оплати за квартиру кошти в сумі 200000,00 грн., шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. 134 Кодексу законів про працю України.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача виконати пункт 3 Вимоги № 3-33/2260 від 27.08.2014, суд першої інстанції виходив з відсутності у Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області правових підстав для прийняття спірної вимоги.

При апеляційному перегляді постанови Хмельницького окружного адміністративного суду колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній фінансовій інспекції надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів суду апеляційної інстанції вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення (повернення коштів).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно).

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року в частині відмови в задоволені позову відповідає вимогам статті 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.