Справа № 826/8199/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 серпня 2015 року № 826/8199/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві до дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» Акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві до дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» Акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, мотивуючи позовні вимоги тим, що заходи, які вживались щодо виставлення інкасових доручень не дали очікуваного результату внаслідок чого заборгованість перед бюджетом залишається непогашеною.

В позовній заяві позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» (код ЄДРПОУ - 24371818) у розмірі 12426821, 00 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, за Дочірнім підприємством «ЛК-Металургія» акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» (код ЄДРПОУ - 24371818) обліковується податковий борг перед бюджетом загальною сумою 12426821,00 грн., сума якого є узгодженою.

Так, податковим органом відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України відповідачу винесено податкову вимогу від 06.02.2014 р. №35-11 на суму 1442981,91 грн., копію якої направлено на адресу відповідача та отримано останнім 24.02.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення, наявним в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що сума вказаного боргу виникла у зв'язку із самостійно задекларованими та несплаченими відповідачем сумами у поданих деклараціях з податку на додану вартість.

У зв'язку з існуванням суми заборгованості з зазначеного податку, податковий орган звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» Акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» податкового боргу в розмірі 12426821,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 22 липня 2015 року в адміністративній справі №826/7661/14 позовні вимоги задоволено, постановлено стягнути з Дочірнього підприємства "ЛК-Металургія" Акціонерного товариства "Завод "Ленінська Кузня" (місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, ) на користь Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Турівська, 12, ) суму податкової заборгованості у розмірі 12 426 821, 00 грн. на бюджетний рахунок № 0008, одержувач УДКСУ у Подільському районі м. Києва, код одержувача 37975298, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 852010. Постанову звернено до негайного виконання.

Згідно даних автоматизованої бази «Діловодство спеціалізованого суду» вказана постанова суду в апеляційному порядку не оскаржувалася.

12.09.2014 р. Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі №826/7661/14.

З метою погашення заборгованості та на виконання вказаного рішення суду, позивачем направлялися інкасові доручення (розпорядження) до банківських установ для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу. Втім, останні повернулися без виконання.

Враховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази, враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

В силу пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (абзац другий підпункту 14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Органами уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України, є виключно органи державної податкової служби.

Підпунктом 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

В силу пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (ч. 1 п.95.3 ст. 95 ПК України).

Абзацом другим пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено право органу державної податкової служби звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику (абз. 3 п. 95.3 ст. 95 цього Кодексу).

Зі змісту наведених норм слідує, що достатньою умовою для звернення до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.01.2015 №К/800/32502/14.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2015 року ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складено акт опису майна №20 на підставі акта опису майна у податкову заставу №768/10/26-56-25-05 від 06.02.2014 р.

Окрім цього, як було зазначено вище, позивач з метою погашення заборгованості та на виконання вказаного рішення суду, направляв інкасові доручення (платіжні вимоги) до банківських установ для списання коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Вказані інкасові доручення (платіжні вимоги) було повернути банківськими установами на адресу позивача з відмітками «на рахунку платника відсутні кошти», «кошти арештовані іншим виконавчим документом».

Отже, вказане вище свідчить про відсутність коштів на розрахункових рахунках дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» Акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня».

Таким чином, враховуючи, що у відповідача на момент розгляду даної справи відсутні кошти, що унеможливлює здійснити стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, докази про сплату заборгованості відсутні, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено вимогу про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно Акта опису майна у податкову заставу від 06.02.2014 р. №768/10/26-56-25-05 та акта опису майна 27.02.2015 року №20.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази за правилами ст. 86 КАС України, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 12426821,00 грн. дочірнього підприємства «ЛК-Металургія» Акціонерного товариства «Завод «Ленінська кузня» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, ) за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов