Справа № 461/8316/15-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/8316/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2015 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

при секретарі Підлужному Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13 липня 2015 року до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області надійшла копія постанови від 09 липня 2015 року ВП № 48051839 відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-232/11 від 30.06.2015 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова. Виконавчим листом зобов'язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України». Покликається на те, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015року ВП № 48051839 порушені норми Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у виконавчому документі відсутні дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ, ідентифікаційний номер стягувана, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП № 48051839. Так, п.3 ч.1 ст.18 Закону вимагає, що у виконавчому листі повинно бути зазначено ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб),індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України. Окрім того, вважає, що судове рішення у справі №2а-232/11 ухвалено на користь кількох позивачів. Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Також зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015 року ВП №48051839 не відповідає резолютивній частині постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року, з врахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.04.2015 року, зокрема щодо початкової дати перерахунку пенсії та виплачених сум. Вважає, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-232/11, виданого Галицьким районним судом м.Львова 02.06.2015 року, не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - ГТУЮ у Львівській області в судовому засіданні вимоги позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення проти задоволення позовних вимог, в яких пояснив суду, що державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа та її представник проти позову заперечили, вважають, що звернення з позовом спрямоване на невиконання судового рішення, просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи те, що недоліки, на які вказує позивач не можуть бути підставою для невиконання постанови суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2011 року по справі №2а-232/2011 в задоволенні адміністративного позову Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Товариства українських офіцерів" в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року у справі №77623/11 частково задоволено апеляційну скаргу Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Товариства українських офіцерів".

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2011 року по справі №2а-232/2011 скасовано та прийнято нову, якою позов Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Товариства українських офіцерів" в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 задоволено частково. Визнано дії головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 неправомірними. Зобов'язано головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 відповідно до наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України", наказу Міністра оборони України №576 від 05.11.2010, виданих на підставі і у відповідності до п.п.5,12 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" відповідно з 01.09.2008 та з 01.11.2010 з врахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.04.2015 року по справі №К/800/63881/14 постанову Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року у справі за позовом Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Товариства українських офіцерів" в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: академія Сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсій позивачам відповідно до наказу Міністра оборони України від 05 листопада 2010 року №576. Справу в цій частині повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

30.06.2015 року по адміністративній справі № 2а-232/11 видано виконавчий лист, яким зобов'язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 відповідно до наказу Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України».

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області від 09.07.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №48051839 відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-232/11 від 17 квітня 2015 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень частини першої статі 3 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За нормами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою згідно виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Вимоги до виконавчого документа визначені в ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Згідно із п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно із ст.21 Закону України "Про виконавче провадження", на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Тобто, з аналізу змісту вказаної статті, можна зробити висновок, що обов'язок з виконання рішень, за якими боржниками є, зокрема, територіальні підрозділи центральних органів державної влади покладено на підрозділи примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних. Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції.

З оскаржуваної постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржником у справі є Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За змістом статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, орган державної влади - це самостійний вид органів державної влади, які згідно з конституційним принципом поділу державної влади мають своїм головним призначенням забезпечення функціонування однієї гілки державної влади - виконавчої.

Згідно з п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного фонду України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики України.

Відповідно до п. 15 вказаного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах районах у містах.

Як вбачається з Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 27.06.002 №11-2 головні управління ГІФУ в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Враховуючи вищенаведене, Пенсійний фонд України та його територіальні органи відносяться до органів виконавчої влади і, як наслідок, - до органів державної влади, а тому обов'язок з виконання рішення суду, за яким боржником є Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області покладено на відповідний підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, про що зазначено в ухвалі від 15.01.2014 року (справа №К/9991/54045/12).

З огляду на вищевикладене, доводи позивача про непідвідомчість відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області є безпідставними.

Крім того, частиною першою статті 258 КАС України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист.

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження

Враховуючи вимоги положень Закону України «Про виконавче провадження», відсутність ідентифікаційного номера стягувача та боржника у виконавчому листі не може слугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Окрім того, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Також суд критично оцінює доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги про те, що виконавчий лист не відповідає резолютивній частині постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 року, оскільки це не можу слугувати підставою для скасування постанови про відкриття провадження у справі. Суд розяснив представнику позивача в судовому засіданні, що виправлення описки у виконавчому листі згідно з вимогами КАС України здійснюється судом, що видав виконавчий лист.

Отже, судом встановлено, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження відповідають вимогам існуючого законодавства. Доводи позивача щодо неправомірності дій державного виконавця та незаконності прийнятого ним рішення про відкриття провадження за виконавчим листом суд відхиляє, оскільки відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи наведене суд, керуючись власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні матеріалів справи у відповідності до ч.1 ст.86 КАС України, дійшов висновку, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними, проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-12, 86, 128, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя І.Р.Волоско.