Справа № 333/3102/15-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3102/15-а
Провадження № 2а/333/64/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

15 березня 2015 року старшим державним інспектором митного поста «Велика Писарівка» ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0182/80508/15 за ознаками, передбаченими ч. 3 ст. 481 МК України. Позивач подавав відповідачу письмові заперечення на протокол, письмові докази та був присутнім 29 квітня 2015 року при прийнятті оскаржуваної постанови також надавав пояснення, але, незважаючи на це, 29 квітня 2015 року заступник начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, ознайомившись з письмовими запереченнями, виніс постанову № 0182/80508/15 відповідно якої визнав, що ОСОБА_1 перевищив встановлений законом строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до митного органу призначення терміном понад десять діб, тобто визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 481 МК України та наклав на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства України та його законних прав, оскільки він не зміг повернутись в Україну за транспортним засобом до 12 жовтня 2014 року внаслідок протиправних дій третіх осіб, оскільки йому необґрунтовано вчинялися перешкоди у перетині державного кордону України. На підставі вищевикладеного просить визнати протиправною та скасувати зазначену постанову.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, були повідомлені своєчасно та належним чином, представником позивача було надано заяву про розгляд справи без її участі позов підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити його.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду письмові заперечення відповідно до яких зазначив, що постанова в справі про порушення митних правил є законною, на час винесення постанови вина посадових осіб Державної прикордонної служби України у законному порядку доведена не була, на час розгляду справи до Сумської митниці ДФС не надходили документи, які б підтверджували таку вину. У зв'язку з чим, просить суд відмовити у задоволені позову та розглядати справу без участі представника Сумської митниці.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

12 жовтня 2013 року ОСОБА_1 ввіз належний йому автомобіль «Тойота», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 з Російської Федерації через митний пост «Велика Писарівка» на територію України з метою особистого користування в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», тобто, до12 жовтня 2014 року.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 перетнув кордон Російської Федерації, але до України його не було допущено, у зв'язку з чим було анульовано виїзд та він був змушений повернутися до Росії.

Листом від 13 жовтня 2014 року (звернення за вих. № М-5754) ОСОБА_1 звернувся до голови Державної прикордонної служби України із заявою про повідомлення йому причини відмови у перетині державного кордону України.

Листом Державної прикордонної служби України від 20 жовтня 2014 року № 234/М-5754 йому було надано роз'яснення на його заяву, але про причини відмови та можливість в'їзду нічого повідомлено не було.

11 листопада 2014 року (звернення за вих. № М-6314) ОСОБА_1 повторно звернувся до голови Державної прикордонної служби України з заявою про повідомлення йому причини відмови у перетині державного кордону України та необхідності виїзду для об'єднання родини.

Листом Державної прикордонної служби України від 01 грудня 2014 року № 232/М-6317 його було повідомлено про можливість надання дозволу у найближчий час, про що його буде повідомлено у випадку надання інформації про місце перетину кордону.

Докази належного направлення цих листів було отримано на запит адвоката листом від 18.05.2015 року № 0.64-6836/0/15-15.

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 перетнув кордон України.

15 березня 2015 року ОСОБА_1 вивіз належний йому автомобіль «Тойота», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 з території України.

15 березня 2015 року старшим державним інспектором митного поста «Велика Писарівка» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0182/80508/15 за ознаками, передбаченими ч. 3 ст. 481 МК України. 15 березня 2015 року копія протоколу була вручена ОСОБА_1

Листом від 10.04.2015 року Сумська митниця ДФС направила позивачу лист № 1259/М/18-70-26/02, яким повідомила його про час та місце розгляду адміністративної справи та запропонувала з'явитися.

26 березня 2015 року ОСОБА_1 подав відповідачу письмові заперечення на протокол та письмові докази.

29 квітня 2015 року заступник начальника Сумської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 виніс постанову № 0182/80508/15 згідно якої визнав, що позивач перевищив встановлений законом строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до митного органу призначення терміном понад десять діб, тобто визнав його винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст.481 МК України та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 380 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 5 статті 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

З матеріалів справи встановлено, що даний транспортний засіб не вчасно перетнув митний кордон, оскільки водію ОСОБА_1 07.10.2014 року було анульовано виїзд, у зв'язку з чим його не було допущено для перетину кордону України. Крім того, під час складання протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 не надав жодних документів на підтвердження протиправних дій третіх осіб, або документів на підтвердження того, що останній звертався до третіх осіб із відповідними запитами щодо їх дій. Також, у суду відсутні відомості про те, чому останній не повідомив про зазначені обставини митний орган та чому не скористався правом для продовження строку тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування та чому, ОСОБА_1. не зміг вивезти зазначений автомобіль одразу після 18.12.2014 року, а вивіз лише в березні 2015 року.

Отже, Сумська митниця Державної фіскальної служби України діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 69-71 КАС України, ст.ст. 192, 380, 481, 486 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва