Справа № 816/2681/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 р.Справа № 816/2681/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Полтавської області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р. по справі № 816/2681/15

за позовом Першого заступника прокурора Полтавської області

до Державного професійно-технічного навчального закладу "Кременчуцьке професійно-технічне училище" треті особи Кременчуцька виховна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області , Комсомольський виправний центр № 136 управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області , Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації , Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області , Державна пенітенціарна служба України , Міністерство освіти і науки України

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу "Кременчуцьке професійно-технічне училище", треті особи: Кременчуцька виховна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, Комсомольський виправний центр № 136 управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, Державна пенітенціарна служба України, Міністерство освіти і науки України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення змін до Статуту навчального закладу, не нарахування та виплату державної стипендії учням; зобов'язати привести у відповідність вимогам закону Статут професійно-технічного навчального закладу щодо розширення прав учнів навчального закладу, а саме: на матеріальне забезпечення, навчання професії за індивідуальною програмою, матеріальну допомогу, безпечні і нешкідливі умови навчання і праці, захист від будь-яких форм експлуатації, психічного та фізичного насильства, від дій педагогічних та інших працівників, які порушують права або принижують їх честь; забезпечити надання державних стипендій та пільг учням та здійснити нарахування та виплату державної стипендії за 2014 - 2015 навчальний рік учням Державного професійно-технічного навчального закладу "Кременчуцьке професійно-технічне училище", засудженим до позбавлення та обмеження волі, які відбувають покарання в Кременчуцькій виховній колонії і Комсомольському виправному центрі № 136 управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області відповідно та вжити заходів до її виплати.

Ухвалою Полтавської області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р. по справі № 816/2681/15 відмовлено у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що позов підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції її скасувати, та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 13.08.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 17 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров'я.

Отже, Державний професійно-технічний навчальний заклад "Кременчуцьке професійно-технічне училище" не є суб'єктом владних повноважень та не виконує владних управлінських функцій, а тому зазначений спір не є публічно-правовим.

З приводу посилання прокурора на те, що він звернувся до суду в порядку ст. 60 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 4 статті 51 КАС України Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

За приписами ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З системного аналізу означених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що субєкт владних повноважень в адміністративному процесі має право на звернення до суду у порядку та у спосіб, які обмежені повноваженнями, визначеними Конституцією і законами України.

При цьому, слід відзначити, що, виходячи зі змісту ст.ст. 2, 3 КАС України, субєкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

Повноваження прокурора на звернення до суду передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», якою визначено, що у разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Для звернення прокурора з позовом до суду встановлюється 15-денний строк, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду.

Отже, Законом України «Про прокуратуру» не обумовлено, що у випадку відхилення протесту прокурор має повноваження звертатися виключно до адміністративних судів України.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позов не містить вимог з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а спір не є публічно-правовим, розгляд такої позовної заяви не належить до компетенції адміністративного суду, визначеної статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 1 ГПК України передбачено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, прокурор наділений повноваженнями на звернення до господарського суду.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р. по справі № 816/2681/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3