Справа № 639/4184/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 р.Справа № 639/4184/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015р. по справі № 639/4184/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії, в якому просила суд визнати протиправними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати та стягнення з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору; зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова провести перерахунок пенсії з 01.07.2012 року у відповідності до довідки прокуратури Луганської області від 17.08.2012 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити виплату різниці недоплаченої пенсії з 01.07.2012 року; зобов`язати відповідача в подальшому здійснювати виплату пенсії в розмірі 90% від середнього місячного заробітку на підставі наданої довідки; зобов`язати відповідача припинити безпідставне утримання з пенсії податку на доходи фізичних осіб та воєнного збору та повернути утримані суми в повному обсязі; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 01.10.2002 року є пенсіонером та їй призначена пенсія за вислугою років на підставі Закону України «Про прокуратуру».

З 01.07.2012 року їй була перерахована пенсія у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 та довідки про складові заробітної плати, виданої Прокуратурою Луганської області 17.08.2012 року.

31.03.2015 року позивач звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з проханням здійснити перерахунок пенсії з розрахунку 90% її заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області від 17.08.2012 року, але у задоволенні такої заяви було відмолено.

Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає незаконними та необґрунтованими.

Крім того, позивач вважає незаконними дії відповідача і щодо утримання з її пенсії податку з доходів фізичних осіб та військового збору, оскільки таке не передбачено чинним законодавством.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчини певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від заробітної плати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі довідки прокуратури м. Краснодона Луганської області №Ф-18-406 від 17.08.2012 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 01.10.2014 року, з урахуванням раніше сплачених сум. Стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок). В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції визнавши факт порушення права позивачки на перерахунок пенсії у належному розмірі починаючи з 01 липня 2012 року, дійшов неправильних висновків стосовно необхідності часткового задоволення позовних вимог лише з 01 жовтня 2014 року внаслідок помилкового застосування норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015 та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Крім того зазначає, що суд першої інстанції посилаючись на норми Податкового кодексу України, не розглянув в повному обсязі обставини утримання з позивачки податку та збору органом до повноваження якого не входить утримання будь-яких коштів з пенсіонерів.

Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, не погоджуючись з вказаним рішенням суду не вважає свої дії протиправними, в апеляційній скарзі вказує, що не погоджується з даною постановою та вважає її незаконною, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що перерахунок пенсії із розрахунку 90 % є неможливим, оскільки теперішня редакція закону цього не передбачає, та є недоцільним, оскільки розмір пенсії збільшився за результатами перерахунку.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачки не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 01.10.2002 року пенсіонером, та отримує пенсіє за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». (а.с. 9)

З 2008 року позивач перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова.

Позивач вказує, що на час постановлення на облік в Пенсійному фонді України її стаж становив понад 20 років, а тому їй була призначена пенсія в розмірі 90% заробітної плати.

В період з жовтня 2002 року до 01 липня 2012 року на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Листом від 08.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова повідомило позивача, що з 01.07.2012 року їй зроблено перерахунок пенсії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 року №505 та на підставі довідки про заробітну плату від 17.08.2012 року №Ф-18-406 у розмірі 80% згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». (а.с. 7)

Таким чином, перерахунок пенсії позивача було здійснено в розмірі 80% від суми місячного заробітку на підставі Закону України "Про прокуратуру" в редакції, на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач і звернулася до суду з даним позовом.

Положеннями частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Наступні зміни в законодавстві щодо розміру пенсії, не передбачають зменшення розміру пенсії відносно заробітку, що була призначена по раніш діючому законодавству.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до довідки №Ф-18-406 від 17.08.2012 року, заробітна плата ОСОБА_1 з 14.06.2012 року становить 7128,84 грн. (а.с. 12)

Положеннями ч. 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру").

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 90% від суми місячного заробітку.

Так, задовольняючи позовні вимоги в даній частині, суд виходить з неправомірності дій відповідача щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, яка звужує права позивача в частині розміру пенсії та передбачає, що перерахунок пенсії потрібно проводити виходячи з 80% суми заробітної плати, а не 90 %, як встановлено ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач зобов`язаний перерахувати позивачу пенсію згідно довідки прокуратури Луганської області від 17.08.2012 року №Ф-18/406, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 16 липня 2013 року, та здійснити відповідні виплати.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача припинити безпідставне утримання з пенсії податку на доходи фізичних осіб та воєнного збору та повернути утримані суми в повному обсязі суд зазначає наступне.

На виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (№ 71-VІІІ від 28.12.2014) у зв`язку із набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три мінімальні заробітні плати (у розрахунку на місяць), встановлені на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення (ст. 164.2.19 Податкового кодексу України).

Крім того, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України обєктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, тобто загальний місячний оподатковуваний дохід, зокрема, визначений статтею 164.2.19, згідно якої суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Отже, базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654,00 грн. на місяць.

Ставка податку становить 15 відсотків, якщо база оподаткування для місячного оподаткованого доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, та 20 відсотків, якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Ставка військового збору 1,5 відсотка від обєкта оподаткування.

Зважаючи на викладене, оскільки розмір пенсії позивача станом на 01.05.2015 року становить 5887,18 грн., то пенсія підлягає оподаткуванню у відповідності до наведених вимог чинного законодавства.

Пенсійний фонд, в даному випадку діє, як податковий агент, відповідно до п. п. 14.1.180 ст. 14 , ст.. 168 , та п. 16-1 розділу 10 «Перехідних положень Податкового кодексу України. Відповідно посилання позивачки, щодо відсутності у відповідача права утримання податку та збору є помилковими.

Таким чином, дії відповідача в даному випадку відповідають вимогам чинного законодавства, а тому в задоволенні даної частини позову слід відмовити.

Що стосується вимог позивачки про зобов`язання відповідача подальшому здійснювати виплату пенсії в розмірі 90% від середнього місячного заробітку на підставі наданої довідки, то колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки положеннями ст. 2,6 КАС України передбачено право кожної особи захист вже порушених прав, свобод чи інтересів, а захист права, яке може бути порушене у майбутньому КАС України не передбачено.

Щодо посилань відповідача на п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», то положення даного пункту не передбачають зменшення позивачу пенсії до 80 відсотків від суми заробітної плати.

Між тим, при ухваленні рішення судом було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом 30.04.15 року із вимогами щодо захисту її порушених прав, що мали місце з 01.07.2012 року.

Положеннями ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 30.10.2014року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що з моменту перерахунку у 2012 році отримуючи пенсію позивач міг у будь - який час перевірити правильність нарахування пенсії, а відповідно мав можливість та повинен був визначитися щодо неправомірності виплат. Будь - яких перешкод для цього не вбачається.

Тому посилання позивача на неповідомлення його про розмір пенсії (щодо зменшення відсотків по відношенню до розміру заробітку, не є обґрунтованими.

Також колегія суддів не приймає, як поважну причину факт пожежі у домоволодінні позивача, про що надано рапорт посадової особи МНС, оскільки ця подія відбулася значно раніше виникнення спірних правовідносин(у літку 2011 року).

Будь - яких інших, документально підтверджених обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано.

Будь - які звернення до пенсійного фонду у 2015 році не впливають на зазначені вище обставини.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до 30.10.2014 року скасуванню, з прийняттям ухвали про залишення цієї частини позовної заяви без розгляду.

В іншій частині постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015р. в частині задоволення позовних вимог з 30.10.2014 року відповідно положень ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін, підстави для її скасування відсутні, відповідно доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги, щодо періоду спірних відносин з 01.07.2012 до 01.01.2014, то ці доводи не можуть бути предметом дослідження при перегляді постанови суду першої інстанції, оскільки по спору за цей період постанова суду не виносилася. Дані позовні вимоги залишені без розгляду ухвалою суду першої інстанції від 26 червня 2015року.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 200, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015р. по справі № 639/4184/15-а скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від заробітної плати та зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі довідки прокуратури м. Краснодона Луганської області №Ф-18-406 від 17.08.2012 року, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку за період з 01.10.2014 року до 30.10.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від заробітної плати та зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» та на підставі довідки прокуратури м. Краснодона Луганської області №Ф-18-406 від 17.08.2012 року, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку за період з 01.10.2014 року до 30.10.2014 року- залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2015р. по справі № 639/4184/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 13.08.2015 р.