Справа № 2-а-1057/09/0270
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2013-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

13 грудня 2013 р. Справа № 2-а-1057/09/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України про виплату страхової суми та компенсації в розмірі різниці між втраченим заробітком і призначеним довічним утриманням,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України про виплату страхової суми та компенсації в розмірі різниці між втраченим заробітком і призначеним довічним утриманням.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2010 року, позов ОСОБА_1 задоволено шляхом визнання бездіяльності Державної судової адміністрації України щодо непроведення виплат одноразової страхової суми ОСОБА_1 по обов'язковому державному особистому страхуванню суддів та щомісячної виплати різниці між втраченим заробітком та призначеною пенсією - неправомірною; зобов'язання Державної судової адміністрації України виплатити ОСОБА_1 одноразову страхову суму по обов'язковому Державному особистому страхуванню суддів - 87 173 коп. та втрачений заробіток за період з 16 травня 2003 року по 31 березня 2009 року - 34 886 грн. 86 коп.; зобов'язання Державної судової адміністрації України здійснити нарахування та виплату різниці за втрачену професійну працездатність за рахунок страхових платежів по Державному обов'язковому особистому страхуванню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №89 від 14 лютого 1994 року.

11 травня 2011 року в порядку статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України видано два виконавчі листи, а саме: з приводу зобов'язання Державну судову адміністрацію України виплатити ОСОБА_1 одноразову страхову суму по обов'язковому Державному особистому страхуванню суддів в розмірі 87173 грн. та втрачений заробіток за період з 16.05.2003 р. по 31.03.2009 р. в розмірі 34886,86 грн.; зобов'язання Державну судову адміністрацію України здійснити нарахування та виплату різниці за втрачену професійну працездатність за рахунок страхових платежів по Державному обов'язковому особистому страхуванню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №89 від 14.02.1994 р.

22 листопада 2013 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява Державної судової адміністрації України вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №2-а-1057/09/0270. Заява мотивована тим, що заявник в силу положень чинного законодавства України не компетентний виконати постанову Вінницького окружного адміністартивного суду від 17 квітня 2009 року в частині нарахування та виплати різниці за втрачену професійну працездатність за рахунок страхових платежів по Державному обов'язковому особистому страхуванню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №89 від 14.02.1994 р. Тому, на думку заявника, наявні підстави для встановлення іншого способу та порядку його виконання, ніж той, що був визначений постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року, а саме змінити спосіб і порядок шляхом визначення твердої грошової суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, та стягнути на її користь ці кошти з бюджетної програми "Виконання рішень судів на користь суддів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

В судове засідання представник Державної судової адмінстрації України не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розгляд заяви вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання судового рішення провести за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, також не з'явилися у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду поданої Державною судовою адміністрацією заяви.

З урахуванням положень частини 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів.

Розглянувши заяву Державної судової адміністрації України вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, з'ясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави та порядок зміни способу та порядку виконання судового рішення визначені статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення можливі лише в тому випадку, коли рішення суду неможливо виконати за певних обставин. Тобто, під час виконання судового рішення з'явилися обставини, за наявності яких рішення не може бути виконане, а тому з метою реального його виконання слід змінити спосіб або порядок виконання судового рішення. При цьому, такі обставини виникли на стадії виконання судового рішення.

Натомість, із поданої представником Державної судової адміністрації України заяви вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання рішення суду видно, що в якості обставин, що ускладнюють виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду у справі №2-а-1057/09/0270 від 17 квітня 2009 року, заявник вказує на окремі положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року, та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

На переконання суду, наведені у заяві норми жодним чином не свідчать про неможливість виконання судового рішення у тій редакції, що воно викладене. У поданій заяві не наведено жодного доказу, який би підтверджував наявність ускладнень щодо виконання судового рішення.

Також суд звертає увагу на тому, що у заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення заявник просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом визначення твердої грошової суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1, та стягнути на її користь ці кошти з бюджетної програми "Виконання рішень судів на користь суддів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Однак, зміна способу і порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року шляхом визначення чіткої суми свідчитиме про зміну самого судового рішення, адже у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року не зазначено такої суми. Натомість, цим рішенням такий розрахунок зобов'язано здійснити саме Державну судову адміністрацію України.

Відтак, у випадку задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення в цій частині істотно зміниться зміст постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року, що є недопустимим.

Більше того, варто звернути увагу на тому, що при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють таке виконання.

Однак, існування таких обставин заявником не доведено. В ході розгляду заяви судом таких обставин також не виявлено.

З огляду на викладене заява Державної судової адміністрації України вих. №01-21/2873 про зміну способу і порядку виконання судового рішення є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 254, 263 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України вих. №01-21/2873 про зміну способу та порядку виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року у справі №2-а-1057/09/0270.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович