Справа № 2-а-3/10
Суддя: Антонюк В. В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ізяславський районний суд Хмельницької області
№ 2»а»- 3 -10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

23 лютого 2010 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Антонюка В.В., при секретарі Самборській Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності субєктів владних повноважень незаконними та спонукання їх до вчинення певних дій,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності субєктів владних повноважень незаконними та спонукання їх до вчинення певних дій, мотивуючи тим, що він є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, проте у 2006-2007 роках дана надбавка в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком йому не виплачувалася.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білогірському районі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлено належним чином.

Представник Міністерства фінансів України в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлено належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позови підлягають задоволенню частково.

Позивач являється дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням з відповідною відміткою, і має право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно із п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року виключено п. 17 ст. 77, а ст. 110 Закону викладена у новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки чинним законодавством України не було визначено порядку нарахування та виплати у 2006 році щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а Конституційний Суд України не приймав рішень щодо неконституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року (з наступними змінами і доповненнями) повністю чи в його окремих частинах, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача провести нарахування позивачеві державної соціальної допомоги як дитині війни за 2006 рік.

Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі протягом 2007 року надбавку до пенсії як особі, що має статус «дитина війни», позивач не отримував, дані виплати проводились лише в 2008 році.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали положення статті 111 3акону України від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.152 ч.2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тому суд вважає, що недоплачена частина пенсії, починаючи з 09 липня 2007 року, підлягає стягненню на користь позивача у звязку з визнанням неконституційними положень закону, що обмежили виплати.

Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нарахування пенсій проводять територіальні управління Пенсійного фонду України.

При таких обставинах суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі, щодо не нарахування та невиплаті підвищеної пенсії з 9 липня по 31 грудня 2007 року є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про соціальний захист дітей», згідно якого позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тому слід частково задовольнити позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білогірському районі про стягнення доплати до пенсії, як дитині війни за 2007 рік, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Керуючись ст.152 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, ст.ст. 8-12, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області, (смт. Білогіря, вул. Шевченка, 46, Хмельницької області) нарахувати та виплатити для ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, врахувавши виплати, які були проведені в 2007.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Ізяславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: