Справа № 826/14790/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року м.Київ К/800/6252/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2014 року №100270001/2014/700089/2 та №100270001/2014/700090/2, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» звернулося з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2014 року №100270001/2014/700089/2 та №100270001/2014/700090/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості, оскільки ним надано всі необхідні документи, які дозволяють встановити дійсну вартість товару.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року, позов задоволено; визнано протиправними та скасовані рішення Київської міжрегіональної митниці Державної Митної служби України про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2014 року №100270001/2014/700089/2 та №100270001/2014/700090/2.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості та застосування другорядного методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки подані позивачем основні та додаткові документи містять всю необхідну інформацію про вартість товару, транспортні послуги та необхідні для ідентифікації товару реквізити; відповідачем не доведено та не надано жодних переконливих доказів того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не містять всіх даних про вартість пред'явленого до митного оформлення товару.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Київська міська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність оскаржуваних рішень про визначення митної вартості, прийнятими митним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбаченими законодавством з питань державної митної справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 04 жовтня 2011 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» (покупець) та «Kroon-Oil D.V.» (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №20111004, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити покупцю окремими партіями мастильні матеріали, назва, асортимент, кількість, та ціна за одиницю товару вказується у рахунках (інвойсах), які є невід'ємною частиною цього контакту, та мають силу специфікацій, а покупець прийняти та сплатити за товар на умовах даного контракту. Загальна сума контракту складає 1000000 євро. Оплата товару здійснюється в євро на умовах 100% попередньої оплати до відвантаження, шляхом перерахування коштів банківським переказом на рахунок продавця або з повним та/або частковим відстроченням платежу, що зазначається в інвойсі на кожне окреме відвантаження товару (п.п.2.1, 2.3 контракту).

Додатковою угодою від 29 грудня 2011 року №1 контракт доповнено п.2.6, відповідно до якого ціни на продукцію, які вказані в рахунках (інвойсах) або загальна сума інвойсу може бути зменшена у зв'язку з наданням знижок від обсягу замовлення, сезонних знижок, спеціальних пропозицій та інше, зі вказівкою в рахунку (інвойсі) причини знижки. Продавець може надавати додаткову знижку не більше 8% від суми інвойсу.

20 червня 2014 року позивачем ТОВ «ЕСО-АВТОТЕХНІКС», з метою митного оформлення товару (мастила моторні (Еmperol 5W), гідравлічні мастила (Perlus AF), мастила трансмісійні, змазки й засоби для догляду за автомобілем та інше), отриманого за контрактом №20111004, до Київської регіональної митниці - митний пост «Столичний» подано митну декларацію № 100270001/2014/253625.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та визначена у розмірі 46870,32 євро (784799,22 грн.).

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем митному органу подано: картку обліку; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 265110 від 17 червня 2014 року; довідку про транспортні витрати від 20 червня 2014 року № 20/6; книжку МДП (Сarnet TIR) UX.74730106 від 17 червня 2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) к3 від 11 червня 2014 року; додаткову угоду до контракту від 29 грудня 2011 року № 1, від 10 січня 2014 року № 3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 04 жовтня 2011 року №20111004; договір про перевезення від 25 лютого 2014 року № 25/02-14; сертифікати відповідності: .117.0220705-13 від 04 листопада 2013 року, UA1.117.0220709-13 від 04 листопада 2013 року, UA1.182.0049154-14 від 17 червня 2014 року; декларацію про відповідність UA.TR.076.D.0686-14 від 18 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару від 17 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 17 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 17 червня 2014 року; резервну позицію; декларацію про походження товару від 11 червня 2014 року №к3; інші класифіковані документи; копію митної декларації країни відправлення від 16 червня 2014 року № 14NL0F4ED02B2040F9.

Крім того, позивач також до митного органу було подано: сертифікат відповідності серії ВГ № UA1.182.0049154-14; рішення органу з сертифікації від 19 червня 2014 року №1.050/0869; акт здачі прийняття робіт від 25 червня 2014 року № 169; заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 12 червня 2014 року № 48-АН; рахунок на оплату від 19 червня 2014 року № 396; акт надання послуг від 19 червня 2014 року; відомість про облік та розрахунок тари і пакувальних матеріалів від 20 червня 2014 року; акт виконаних робіт від 24 червня 2014 року № ОУТ -124529; платіжне доручення від 18 червня 2014 року № 315; договір про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 27 травня 2014 року № 48; пакувальний лист від 11 червня 2014 року №К3.

З посиланням на те, що під час здійснення митного контролю митним органом виявлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме на умовах п.2.3 контракту від 04 жовтня 2011 року №20111004 здійснено передоплату, проте банківські платіжні документи не було надано, митницею запропоновано декларанту надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: каталоги. Специфікації, прейскуранти, прайс-листи виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, виписку з бухгалтерської документації та інші (за наявності) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На вимогу митниці позивачем надано платіжні доручення в іноземній валюті від 12 червня 2014 року № 123 та від 29 травня 2014 року № 113, на підставі яких було здійснено попередню оплату за товар.

24 червня 2014 року Київською міжрегіональною митницею Міндоходів, митний пост «Столичний» прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/700089/2.

У вказаному рішенні зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються відповідно до п.2 ст.58 не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст.59 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, ідентичного за якісними характеристиками, митне оформлення якого уже здійснене за МД від 20 травня 2014 року №100270001/2014/252159.

В подальшому задекларований товар випущений у вільний обіг за МД №100270001/2014/253879.

Судами також встановлено, що позивачем 24 червня 2014 року з метою митного оформлення товару (мастила моторні, гідравлічні мастила, мастила трансмісійні, змазки й засоби для догляду за автомобілем), отриманого за контрактом №20111004, до Київської регіональної митниці - митний пост «Столичний» подано митну декларацію №100270001/2014/253844, відповідно до якої митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та становить 10594,91 євро (686708,18 грн.).

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем митному органу подано: картку обліку; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 333890 від 20 червня 2014 року; книжку МДП (Сarnet TIR) РХ.74731792 від 20 червня 2014 року; платіжне доручення від 17 червня 2014 року № 125; довідку про транспортні витрати від 24 червня 2014 року № 24/06; рахунок-фактуру (інвойс) від 16 червня 2014 року № к3; додаткову угоду до контракту № 1, № 3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 04 жовтня 2011 року №20111004; договір про перевезення від 27 лютого 2014 року № 27/02-14; сертифікати відповідності: UA1.117.0220705-13 від 04 листопада 2013 року, UA1.117.0220709-13 від 04 листопада 2013 року; декларацію про відповідність UA.TR.076.D.0686-14 від 18 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару від 20 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 20 червня 2014 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 20 червня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 20 червня 2014 року; резервну позицію; декларацію про походження товару від 16 червня 2014 року № к3; інші класифіковані документи; копію митної декларації країни відправлення від 19 червня 2014 року №14NL0F94FD230428D4.

Позивачем також було подано: рішення органу сертифікації від 23 червня 2014 року №1.050/0891, пакувальний лист від 16 червня 2014 року №К3, договір про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 27 травня 2014 року № 48, платіжне доручення від 23 червня 2014 року №323, акт здачі-прийняття робіт від 25 червня 2014 року № ТР-0000299, заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 червня 2014 року № 03314-ТР, акт виконаних робіт від 24 червня 2014 року № ОУТ -124509, рахунок на оплату від 23 червня 2014 року, акт надання послуг від 23 червня 2014 року № 382, відомість про облік та розрахунки тари і пакувальних матеріалів від 24 червня 2014 року, платіжне доручення в іноземній валюті від 17 червня 2014 року № 125.

Під час здійснення митного контролю митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме на умовах п.2.5 контракту від 04 жовтня 2011 року №20111004 в ціну товару, що постачається на умовах контракту входить пакування, навантаження та транспортний засіб, експортні документи, необхідні для вивезення товару за межі Європейського союзу, такі складові відсутні, у зв'язку з чим запропоновано декларанту надати (за наявності) додаткові документи, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

24 червня 2014 року митним органом прийнято рішення №100270001/2014/700090/2 про коригування митної вартості товарів.

У рішенні зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п.2 ст.58 не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до ст.59 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, ідентичного за якісними характеристиками, митне оформлення якого уже здійснено за МД від 20 травня 2014 року №100270001/2014/252159.

В подальшому задекларований товар випущений у вільний обіг за МД №100270001/2014/253882.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення митної вартості товарів за основним методом. Неподання декларантом витребуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, які б свідчили про неправильне визначення митної вартості, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару або відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо скасування рішення Київської міжрегіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 24 червня 2014 року №100270001/2014/700089/2 та №100270001/2014/700090/2.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді