Справа № 804/1622/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" серпня 2015 р.справа № 804/1622/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:ОСОБА_1, суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року у справі №804/1622/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бридж» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21 січня 2015 року звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яким просив:

- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська щодо формування висновків про те, що перевіркою ТОВ «Бридж» за вересень 2014 року документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій позивача по ланцюгу постачання з ТОВ «Деон», ТОВ «Деон Союз», ТОВ «Омега», які зафіксовані та відображені в акті № 9776/04-63-22-03/21921537 від 19.12.2014 року про позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» за період вересень 2014 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку;

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування в інформаційній системі «Податковий блок», в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників, задекларованих ТОВ «Бридж» сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року;

- зобовязати відповідача відновити в інформаційний системі «Податковий блок», в тому числі підсистеми інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показники задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року відображених позивачем в податковій декларації з податку на додану вартість та додатках до неї за період вересень 2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо формування висновків про те, що перевіркою ТОВ «Бридж» за вересень 2014року документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Бридж» по ланцюгу постачання з: постачальники - ТОВ «Деон» постачальники - ТОВ «Деон Союз», - ТОВ «Бридж» - контрагент - покупець ТОВ «Омега», які зафіксовані та відображені в акті № 9776/04-63-22-03/21921537 від 19.12.2014 року про позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» () за період вересень 2014 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку;

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригуванню в інформаційній системі «Податковий блок», в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Брідж» (ідентифікаційний код - 21921537) сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ТОВ «Бридж» є юридичною особою ().

Відповідач - Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України повноваження.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Бридж» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» за період вересень 2014 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку, за результатами якої складено акт № 9776/04-63-22-03/21921537 від 19.12.2014 року (а.с.22-33).

Згідно висновків вказаного акту перевірки не підтверджено реальність здійснення господарських відносин позивача з контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: ТОВ «Деон Союз» (контрагент - постачальник, - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» (контрагент - покупець, ) а також встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків по ланцюгу постачання: ТОВ «Деон Союз» (контрагент - постачальник, - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» (контрагент - покупець, ).

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2014 року між ТОВ «Деон Союз» та ТОВ «Бридж» укладено договір поставки № 25. Термін дії договору закінчився 30 червня 2015 року (а.с.68-71).

За умовами вказаного договору постачальник зобовязується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобовязується купити (прийняти та оплатити) товар, номенклатура, кількість, ціна якого зазначається у видаткових накладних. Базис постачання вказується в Специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Так, згідно специфікацій, умовами договору є поставка товару (яблука) постачальником, а не покупцем (позивачем). Умовою поставки є поставка товару на певні адреси, які є адресами магазинів покупців позивача - ТОВ «Омега».

Тобто, товар поставлявся постачальником позивача - ТОВ «Деон Союз», безпосередньо на адреси покупців позивача, а тому останній не є перевізником товару.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове законодавство не передбачає обовязкову наявність товарно-транспортної накладної як форми бухгалтерської звітності під час формування податкового кредиту та валових витрат при придбанні ТМЦ, вона є супровідним документом на підтвердження перевезення товару та не містить в собі контрольної звітності під час визначення підприємством показників за здійсненими господарськими операціями. Відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, не може бути підставою для висновків щодо відсутності обєктів оподаткування та неможливості реального здійснення платником податкових операцій по ланцюгу постачання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Підпунктом 54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що у разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобовязань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності обєктів оподаткування, контролюючий орган зобовязаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій в такому випадку, в тому числі і дій щодо коригування показників податкової звітності такого платника податків без узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, Податковим кодексом не передбачено.

Податкове законодавство не передбачає обовязкову наявність ТТН як форми бухгалтерської звітності під час формування податкового кредиту та валових витрат при придбанні ТМЦ, вона є супровідним документом на підтвердження перевезення товару та не містить в собі контрольної звітності під час визначення підприємством показників за здійсненими господарськими операціями.

Крім того, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обовязки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Тому, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, не може бути підставою для висновків щодо відсутності обєктів оподаткування та неможливості реального здійснення платником податків операцій Позивачем по ланцюгу постачання.

Факт поставки товарів від постачальника ТОВ «Деон Союз» на адресу позивача підтверджується відповідними первинними документами, якими оформлено і задокументовано здійснення відповідних господарських операцій, а саме: договором поставки від 25.07.2014 року № 25; видатковими накладними, які були предметом перевірки, про що зафіксовано в акту перевірки на арк. 4-5.

Крім того, 20 січня 2014 року між позивачем та ТОВ «ОМЕГА» було укладено договір поставки № 4.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобовязується в обумовлений даним договором строк поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити товар, у відповідності з умовами договору.

Саме згідно зазначеного договору позивач поставляв товар ТОВ «ОМЕГА».

При обґрунтуванні своїх висновків щодо нереальності здійснення господарських операцій, відсутності відповідних обєктів оподаткування у відносинах позивача із ТОВ «ОМЕГА», відповідач як і у попередньому випадку посилається на відсутність товарно-транспортних накладних у позивача та свої ж висновки щодо відсутності поставки відповідного товару - яблук позивачеві, його постачальником - ТОВ «Деон Союз».

Питання відсутності як фактичних так і правових підстав для висновку щодо відсутності поставок на користь позивача від ТОВ «Деон Союз» обґрунтовано вище. Отже позивачем доведено факт поставок товарів від ТОВ «Деон Союз».

Факт поставки товарів від позивача на адресу контрагента-покупця ТОВ «ОМЕГА» підтверджується відповідними первинними документами. Більше того, підтвердженням реальності здійснення господарських операцій є попереднє їх придбання у ТОВ «Деон Союз».Кількість отриманого товару від постачальника ТОВ «Деон Союз» відповідає кількості товару поставленого на адресу підприємств-покупців ТОВ «Омега».

З огляду на наведене, у відповідача були відсутні як фактичні так і правові підстави для висновку щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлення відсутності обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Бридж» по ланцюгу постачання з: постачальники - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж», а також ТОВ «Бридж» - контрагенти / покупці ТОВ «ОМЕГА».

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Враховуючи викладене вбачається, що по всьому ланцюгу операцій ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - контрагенти/покупці ТОВ «Омега» є відповідний обєкт оподаткування.

Тому відсутні і підстави для не віднесення сум сплачених позивачем на користь його постачальника ТОВ «Деон Союз» до складу валових витрат позивача.

Далі, Наказом ДПС України від 14.06.2012 року № 516 затверджено Методичні рекомендації щодо приймання та компютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, пунктом 4.4 яких передбачено, що прийняття податкової декларації є обовязком ОДПС. Відмова посадової особи ОДПС прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених статтями 48 та 49 Податкового кодексу України, у тому числі висунення будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування відємного значення обєктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобовязань тощо), забороняється. За відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою.

Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобовязань конкретного платника податків, які відображаються в АІС «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ, і повинні їй відповідати.

Відповідно до ч. 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірність формування висновків щодо не реальності здійснення господарських відносин позивача з контрагентами, а також дій щодо коригування показників задекларованих ТОВ «Бридж» сум податкового кредиту та податкових зобовязань за період вересень 2014 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року у справі №804/1622/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року у справі № 804/1622/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак