Справа № 22-а-2652/11
Суддя: Бондар М. С.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-2652/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22а-2652/11Головуючий у 1-й інстанції: Полянчук Б.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Бондаря М.С.,

суддів Кухаря С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про порушення права на державну соціальну підтримку дітей війни, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2009 року ОСОБА_3 звернувся в суд з названим позовом до УПФУ. Зазначила, що він має статус дитини війни. Посилаючись на ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 позивач вважав, що вона має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач не нараховував та не виплачував таку допомогу починаючи з 2006 року.

В звязку з чим, ОСОБА_3 . просив суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй недораховані суми такої допомоги за починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 кроку позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку здійснити позивачу виплату надбавки до пенсії у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано Управління ПФУ в м. Бердянську Запорізької області здійснити перерахунок та виплату заявнику надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з врахуванням раніше проведених підвищень до пенсії „дітям війни за відповідні періоди.

З даною постановою суду не погодилось УПФУ, яке звернулось в суд з апеляційної скаргою, де посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просило зазначену постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В звязку з набуттям чинності Закону України від 2 грудня 2010 року N 2748-VI «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» справа у відповідності до абзацу одинадцятого пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглядається апеляційним судом Запорізької області у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у пенсійному посвідченні .

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 т. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було зупинено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 р. ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 р. відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну підвищення до пенсії позивачу за 2008 рік у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій УПФУ протиправними та зобовязання перерахувати та виплати надбавку до пенсії за 2006-2007 роки суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом право відповідно до вимог ст.100 КАС України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року .

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області - відхилити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізького області від 16 жовтня 2009 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: