Справа № 127/11536/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11536/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

11 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2015 року за адміністративним позов відкрито провадження, а ухвалою суду від 30.06.2015 року позовну заяву позивача залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Позивач в судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, однак на адресу суду надіслав заперечення в яких просив суд розгляд справи здійснювати без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви суд виходив з того, що позивачами пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а також відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі являються матір'ю та батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням відповідача від 30.07.2014 року матері дитини ОСОБА_3 призначено державну допомогу при народженні дитини в розмірі 10320 грн. з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року (одноразово) та 860 грн. щомісячно з 01.07.2014 року по 30.06.2016 року.

16.01.2015 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із запитом на інформацію про надання інформації стосовно призначення і виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

09.02.2015 року, відповідачем листом № П-08-2790 повідомлено позивача про призначення і виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та надано копії документів.

17 березня 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити недоотриману допомогу.

Однак, відповідачем листом від 03.04.2015 року № П-08-18849 повідомлено позивача, що виплати, які їй виплачувались були виплачені відповідно до чинного законодавства, підстави провести перерахунок відсутні. Вказаний лист, як зазначив позивач було отримано 23.04.2015 року

Враховуючи вказані обставини 21.05.2015 року позивачі звернулася до суду першої інстанції за захистом своїх порушених прав.

Тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме з 23 квітня 2015 року потрібно рахувати строк звернення до суду, а не з 19.09.2014 року як зазначено судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч. 2 ст. 100 КАС України).

Із змісту даних норм слідує, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску. Саме такий висновок, повинен міститися в мотивувальній частині ухвали суду про відкриття провадження, чи рішення по суті спору.

Таким чином висновок суду першої інстанції про неможливість поновлення строку звернення до суду є неправильним в силу приписів ч. 4 ст. 102 КАС України.

При цьому законодавець надав суду право приймати рішення щодо поважності пропуску строку звернення до суду (вирішувати питання про залишення адміністративного позову без розгляду) як на стадії відкритті провадження так і після, на протязі всього судового розгляду справи.

Однак, при цьому закріпив в п. 2 ч. 1 ст. 109 КАС України, що наявність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав такої що набрала законної сили ухвали про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі), є підставою для відмови у відкритті провадження при повторному зверненні.

Таким чином суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду після відкриття провадження, повинен особливо ретельно встановлювати обставини які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

При цьому слід згадати про правову позицію Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята ухвала не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.