Справа № П/811/414/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2015 рокусправа № П811/414/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі № П811/414/15 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 34 961,46 грн., у тому числі 23 307,64 грн. основного платежу та 11 653,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Рейнарз ЛТД» за період травень 2014 року, оскільки факт виконання договору підтверджується первинними документами.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015р. позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду була подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 14.10.2014р. відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Рейнарз ЛТД» за травень 2014р. за результатами якої складено акт №440/1700/НОМЕР_1 від 14.10.2014р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.187.1 ст.187, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено суму податкових зобов'язань в розмірі 9 038,01 грн. та завищено суму податкового кредиту за травень 2014 р. на суму 30 271,27 грн. (а.с.10-36).

Висновки перевіряючи ґрунтуються з посиланням на інформацію іншого податкового органу щодо контрагента позивача - ТОВ «Рейнарз ЛТД» та як слідство відсутність реальності господарських операцій. Так податковий орган прийшов до висновку, що позивач є «транзитером» по ланцюгу від придбання товару у контрагента та реалізації наступним, а також «вигодонабувачем» на суму залишку нереалізованої хімічної продукції придбаної у ТОВ «Рейнарз ЛТД» та на суму залишку продукції нараховані зобов'язання.

За результатами перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 24.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 34 961,46 грн., у тому числі 23 307,64 грн. основного платежу та 11 653,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.9).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є, зокрема, оптова торгівля хімічними продуктами (а.с.89-91).

Судом встановлено, що відповідно до договору поставки №5/5 від 05.05.2014 р. (а.с.38-39, 112-113) ФОП ОСОБА_1 у травні 2014 року придбавала у ТОВ «Рейнарз ЛТД» хімічну продукцію на суму 185627,64грн., у тому числі ПДВ - 30937,94грн., що підтверджується податковими та видатковими накладними (а.с.40, 42, 43, 45, 46, 48, 49, 51).

Транспортування придбаного товару здійснювалося позивачем власними транспортними засобами допущеними до перевезення небезпечних вантажів, що підтверджується товарно-транспортними накладними, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та трудовим договором між працівником (водієм автотранспортних засобів) та ФОП ОСОБА_1, свідоцтвами про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (а.с.41, 44, 47, 50, 70-75, 159, 161, 162). При цьому відповідно до ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серії АЕ №420835 з 19.02.2014р. ОСОБА_1 має право здійснювати внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами (а.с.160).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено у готівковому порядку, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.52-56).

За вищевказаними господарськими операціями ФОП ОСОБА_1 задекларувала податковий кредиту у травні 2014 року у розмірі 30271,27грн. (а.с.65-69).

Також судом встановлено, що у відповідача у власності знаходиться комплекс будівель до якого входять також складські приміщення та гараж (а.с.76-85). Придбана продукція використовуються у господарській діяльності.

Також встановлена часткова реалізації придбаної продукції наступним контрагентам: ТОВ «Терра Фуд», ПАТ «Бель Шостка України», ТОВ «Молочна компанія «Дружба», а частина залишена нереалізована, на час перевірки.

Щодо посилання відповідача на інформацію іншого податкового органу щодо контрагента позивача, колегія суддів зазначає, що неналежне виконання податкових зобов'язань контрагентом позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту.

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарської операції.

Таким чином підстави для скасування оскарженої постанови відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги, а доводи, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими по справі доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі № П811/414/15 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак