Справа № 2а-1670/6933/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6933/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

при секретарі Авдєєнко Є.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 28.07.2011 по виконавчому провадженню (ВП) №27322604.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.07.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення на Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області штрафу у розмірі 680 грн за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.03.2011. Вважає, що вказана постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню з огляду на те, що при виконанні постанови Кобеляцького районного суду від 03.06.2011 Управлінню рішення суду стало незрозумілим в частині періоду проведення відповідних виплат, а саме що стосується кінцевої дати здійснення виплат. Крім того вказував, на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 30.06.2011, а направлена 07.07.2011 і на адресу Управління надійшла лише 11.07.2011, а тому виконати її в семиденний термін з дня винесення позивач був позбавлений можливості.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Відповідач явку в судове засідання свого повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У запереченнях на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. В обґрунтування заперечень посилався на те, що постанова про накладення штрафу від 28.07.2011 винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»та не підлягає скасуванню.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча у матеріалах справи наявні докази, що вона належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2011 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

Представник другого відповідача свого повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2011 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі з 05.05.2010 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 50, частини 4 статті 54, статті 64 Закону України Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати недоплаченої пенсії за минулий період з результатами даного перерахунку.

Згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до положень частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

03.06.2011 Кобеляцьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №2-а-3902/2011

29.06.2011 ОСОБА_2 подано до Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Полтавській області заяву про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-3902/2011.

30.06.2011 старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №2-а-3902/2011, виданого 03.06.2011 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 27322604).

Боржнику надано в 7-ти денний термін для добровільного виконання рішення суду.

28.07.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк у розмірі 680 грн.

Позивач не погодився з винесеною постановою про накладення штрафу від 28.07.2011 та звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зокрема, за заявою стягувача.

Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Як встановлено судом вище, 30.06.2011 старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №2-а-3902/2011, виданого 03.06.2011 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 27322604).

Боржнику надано в 7-ти денний термін для добровільного виконання рішення суду.

Однак, станом на 28.07.2011 рішення суду в добровільному порядку боржником виконано не було, що ним не спростовується.

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

При цьому, суд відмічає, що накладення штрафу на боржника передбачено не за невиконання постанови про відкриття виконавчого провадження, а за невиконання рішення суду, а отже доводи позивача про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.06.2011, лише 11.07.2011 суд до уваги не приймає.

28.07.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк у розмірі 680,00 грн.

Позивач в обґрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що при виконанні постанови Кобеляцького районного суду від 03.06.2011 Управлінню рішення суду стало незрозумілим в частині періоду проведення відповідних виплат, а саме що стосується кінцевої дати здійснення виплат, а тому позивач звернувся до суду про розяснення судового рішення, яке так і не отримано.

Дане твердження позивача судом оцінюється критично зважаючи на наступне.

Згідно із частиною 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналогічна норма міститься і в частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок. Особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд бере до уваги, що судовим рішенням на позивача було покладено обовязок здійснити дії по перерахунку пенсії та виплаті грошових коштів.

Згідно із наявного в матеріалах виконавчого провадження розпорядження № 243321 від 26.08.2011 позивачем здійснено перерахунок пенсії згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2011.

При цьому, здійснення лише перерахунку пенсії не є виконанням судового рішення у повному обсязі.

Позивачем не надано суду доказів наявності поважних причин невиконання постанови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.06.2011.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а отже позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області не обґрунтовані та задоволенню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86,159, 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі Полтавської області до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області,Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанову в повному обсязі складено 20 вересня 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко