Справа № 826/11362/15
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Бабенка К.А.,

Ганечко О.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Лохвицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення видаткових операцій на розташованих в банках рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти на рахунках ПАТ «Укрнафта» та на рахунках, відкритих відповідачем у майбутньому, до дня погашення боргу в повному обсязі; зобов'язання виконати законні вимоги податкового керуючого - допустити його до вилучення готівки відповідача на підставі рішення позивача № 1 від 25 травня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу з плати за користування надрами в загальному розмірі 63 227 131,97 грн., 25 травня 2015 року позивачем прийнято рішення № 1, яким вирішено здійснити погашення податкового боргу ПАТ «Укрнафта» шляхом стягнення готівки такого платника податків.

Наказом начальника Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області № 7 від 03 червня 2015 року старшого державного інспектора сектору погашення заборгованостей ОСОБА_3 призначено податковим керуючим ПАТ «Укрнафта».

На виконання такого рішення, вказаним податковим керуючим ПАТ «Укрнафта» здійснено виїзд на АЗС № 16/060, що знаходяться у м. Кременчук, яке належать ПАТ «Укрнафта».

Співробітниками вказаних АЗС не було допущено податкового керуючого до вилучення готівки ПАТ «Укрнафта», що зафіксовано актом № 1 від 04 червня 2015 року про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення пп. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 91.1 ст. 91 ПК України, керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 91.3 ст. 91 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України, у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2015 року, у справі № 826/14102/14 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, встановлено, що ПАТ «Укрнафта» () перебуває на обліку як платник податків у Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників.

Крім того, судом було встановлено, що оскільки платником плати за користування надрами для видобування корисних копалин є ПАТ «Укрнафта», що отримало спеціальні дозволи на користування надрами, призначати такому платнику податків податкового керуючого має контролюючий орган за місцем реєстрації такої юридичної особи, що свідчить про те, що право щодо призначення податкового керуючого/податкових керуючих відповідачу у зв'язку з виникненням податкового боргу саме з плати за користування надрами належить до повноважень виключно Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що встановлені під час розгляду адміністративної справи № 826/14102/14 обставини свідчать про відсутність у позивача (його службових та посадових осіб) повноважень податкового керуючого ПАТ «Укрнафта», оскільки такий податковий керуючий міг бути призначений виключно контролюючим органом за місцем реєстрації такого платника податків, відомостей про що позивачем до матеріалів справи долучено не було.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року у справі № 826/4288/15 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, встановлена заборона територіальним органам Міністерства доходів і зборів та/або територіальним органам Державної фіскальної служби, їх посадовим та службовим особам, крім Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, приймати рішення про призначення податкових керуючих, вчиняти дії, спрямовані на виконання уже прийнятих рішень про призначення податкових керуючих, а також вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого. Зазначеною ухвалою встановлено, що вона підлягає негайному виконанню на підставі ч. 5 статті 118 КАС України. Дана ухвала в апеляційному порядку оскаржена не була.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на день виїзду податкового керуючого на АЗС № 16/060 з метою вилучення готівки ПАТ «Укрнафта» (04 червня 2015 року), діяли приписи зазначеного рішення суду щодо заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого.

Як вбачається з акту № 1 від 04 червня 2015 року, ПАТ «Укрнафта» було допущено співробітників податкового органу на АЗС № 16/060, однак у вилученні готівки відмовлено, оскільки наявні на АЗС готівкові кошти ПАТ «Укрнафта» не належать, що виключає можливість їх стягнення.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пп. 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 ПК України, не може бути використані як джерело погашення податкового боргу платника податків, зокрема, майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявна копія договору комісії від 30 квітня 2015 року, укладеного між відповідачем (комісіонер) та ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (комітент), за змістом якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за комісійну плату укласти від свого імені, але за рахунок комітента, договори про продаж нафтопродуктів.

Згідно з п. 1.3 укладеного договору передбачалось, що нафтопродукти, передані на комісію для здійснення їх подальшого продажу, а також грошові кошти, отримані комісіонером від продажу нафтопродуктів, є власністю комітента.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кошти від продажу нафтопродуктів на вказаному вище АЗС ПАТ «Укрнафта» не є власними коштами відповідача, у зв'язку з чим вони не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу ПАТ «Укрнафта».

Таким чином, на думку колегії суддів, вказані факти не є перешкоджанням платником податків ПАТ «Укрнафта» виконанню повноважень податковим керуючим.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що правовою підставою для стягнення готівки відповідача у рахунок погашення його податкового боргу стало рішення позивача № 1 від 25 травня 2015 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Водночас, форма такого рішення визначена додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14 травня 2015 року «Деякі питання стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу».

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанови Кабінету Міністрів України публікуються в Офіційному віснику України, газеті «Урядовий кур'єр», акти Кабінету Міністрів України також оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, текст Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14 травня 2015 року оприлюднений у газеті «Урядовий кур'єр» № 87 від 19 травня 2015 року, проте без додатку 1 до такої Постанови, яким визначено форму рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Враховуючи той факт, що додаток 1 є невід'ємною частиною Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14 травня 2015 року, порядок набуття ним чинності є загальним. Тому лише з дня опублікування у відповідному офіційному виданні додаток 1 буде вважатися таким, що набрав чинності.

З матеріалів справи вбачається, що текст Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14 травня 2015 року разом із додатком 1 опублікований в Офіційному віснику України № 40 від 29 травня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на 25 травня 2015 року (день прийняття позивачем рішення № 1 про стягнення готівки відповідача у рахунок погашення його податкового боргу) додаток 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 273 від 14 травня 2015 року не був опублікований, тобто не набрав чинності.

Отже, прийняте податковим органом рішення про стягнення готівки з ПАТ «Укрнафта» у рахунок погашення його податкового боргу є неправомірним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не мав правових підстав вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого, у спірний період.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позиція суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, зобов'язання вчинити певні дії відповідає наведеним законодавчим нормам.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Лохвицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді К.А. Бабенко

О.М. Ганечко

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Бабенко К.А