Справа № 644/7321/15-а
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/7321/15-а
Провадження № 2-а/644/145/15
Справа № 644/7321/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2015 року.

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименко А.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, до Пенсійного фонду України про визнання дій (бездіяльності) протиправною і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України про визнання дій (бездіяльності) протиправною і зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправними дії (бездіяльність) Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 у оформлені відповідного рішення Пенсійного фонду України на її скаргу від 10 квітня 2015 року відповідно до вимог пункту 12 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007року №18-6 (із змінами) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007року за №1241/14508), і зобов'язати відповідача розглянути скаргу ОСОБА_2, яку вона 10 квітня 2015 року надіслала до Пенсійного фонду України для розгляду (скарга на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.03.2015 року за №№ 208/Л-14, 308/Л-12, прийнятого за результатами розгляду скарги на рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова), прийняти по ній відповідне рішення і оформити його відповідно до вимог пункту 12 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007року №18-6 (із змінами) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007року за №1241/14508), при цьому, при прийняті відповідного рішення Пенсійному фонду України слід врахувати: висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права, які викладено у його постановах (судові справи №21 - 1748во07у №21-1794во07); абзац 1 частини 2 статті 27 та пункт 4 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, судові витрати віднести за рахунок держави. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що, на його думку, відповідач протиправно відмовляє позивачу в оформленні свого рішення відповідно до вимог п. 12 Порядку № 18-6, і на її скаргу від 10 квітня 2015 року та заяву від 19 травня 2015 року надає позивачу лише туфітові відписки, які не відповідають п. 12 Порядку № 18-6. В обґрунтування заявлених вимог представником позивача в позовній заяві процитовані положення п. 12 вищезазначеного Порядку і поставлено питання щодо відповідності відповіді відповідача від 08 травня 2015 року, направленої на адресу ОСОБА_2 за вихідними №№ 4213/А-11 і 4311/А-11, цим положенням. Яким конкретним вимогам не відповідає прийняте відповідачем рішення, направлене позивачу 08 травня 2015 року за вихідними №№ 4213/А-11 і 4311/А-11, позивачем в позові не вказано.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких вказав, що проти позову заперечує з наступних обставин.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 2 Положення № 280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Позивач звернулася до Пенсійного фонду України зі скаргою від 10.04.2015 на рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.03.2015, яку Пенсійний фонд України отримав 15.04.2015 (копія 1-го аркушу скарги з відбитком вхідного штемпелю додається).

За наслідками розгляду скарги Позивача її було залишено без задоволення, про що надано 08.05.2015 вмотивовану відповідь в строки, передбачені п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 № 18-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2007 за № 1241/14508.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.01.2011 у справі № 2029/2-а-1132/2011 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити Позивачу перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із 30% розміру мінімальної пенсії за віком за період з 21.12.2009 та здійснити додаткове збільшення пенсії на 1% за кожний повний рік стажу роботи понад 15 років, але не більше 75% відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають жінки, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менше як 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Зазначена норма застосовується при обчисленні пенсії відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком, з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що після 01.01.2004 страхового стажу Позивачем не набуто, розмір пенсії по другій складовій відсутній.

За кожний повний рік страхового стажу понад 20 років розмір пенсії Позивача збільшено на 1% від розміру пенсій, який обчислено відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 30% розміру мінімальної пенсії за віком за період з 21.12.2009 по 31.12.2010 перерахована Позивачу та отримана в розмірі 2195,40 грн. в січні 2011. З січня 2011 по жовтень 2011 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачувалася у розмірі, визначеному судовим рішенням, а саме - 30% розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Частиною другою статті 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються в порядку, визначеному статтею 73 зазначеного Закону.

Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь- які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України від 14.06.2011 №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Аналогічні положення містяться у законах України про Державний бюджет України на 2012 - 2015 роки.

На виконання вимог вищезазначених норм Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діє з 01.01.2012 по даний час, визначено порядок та розмір обчислення пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат.

Крім того, як вбачається з судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 03.06.2014 у справі «ОСОБА_3 проти України»), законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Суд у цьому ж рішенні також констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни, і відповідно обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року.

Сторони подали заяви про розгляд справи в їх відсутність в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази, оцінив їх окремо і у своїй сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

10 квітня 2015 року ОСОБА_2 оскаржила до Пенсійного фонду України рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 27 березня 2015 року, прийняте за результатами розгляду її скарги на рішення Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 19 січня 2015 року (а.с. 28), надіславши скаргу поштою.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 Пенсійним фондом України було прийнято рішення про відсутність підстав для задоволення скарги. Рішення відповідача було викладено державною мовою на фірмовому бланку Пенсійного фонду України і направлено ОСОБА_2 08 травня 2015 року за вихідним №№ 4213/А-11 і 4311/А-11 поштою (а.с. 9).

Відповідно до п. 12 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 року №18-6 (із змінами) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007 року за №1241/14508) рішення про результати розгляду скарги оформляється відповідно до вимог законодавства про мови. Рішення оформляється

на бланку органу Пенсійного фонду України, який розглядав скаргу.

У рішенні зазначаються: повне прізвище та ініціали заявника; відомості про предмет оскарження, якого стосується скарга; дата прийняття скарги до розгляду, перелік документів, які були взяті до уваги при розгляді скарги, дата і номер оскаржуваного рішення,

стисле викладення вимог і клопотання заявника, результати дослідження матеріалів скарги та докази, на яких ґрунтуються висновки посадової особи органу Пенсійного фонду України, яка розглядала скаргу, посилання на конкретні статті та пункти законів України та інших нормативно-правових актів, яким обґрунтовано відповідь на скаргу та висновок про задоволення чи часткове задоволення скарги або про відмову в задоволенні вимог чи клопотання заявника, викладених в скарзі.

В рішенні також зазначається, що в разі незгоди заявника з прийнятим рішенням воно може бути оскаржене в органі Пенсійного фонду України вищого рівня )із зазначенням строку такого оскарження) або в судовому порядку. Рішення Пенсійного фонду України, прийняте за розглядом скарги, може бути оскаржене в судовому порядку в термін, передбачений законодавством України. Рішення після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (вручається) заявнику. Рішення вважається надісланим (врученим) заявник, якщо його вручено під розписку чи надіслано листом на його адресу за місцем проживання.

Проаналізувавши зміст і форму оскарженого ОСОБА_2 рішення відповідача суд вважає, що вони цілком відповідають вимогам п. 12 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 року №18-6 (із змінами) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007 року за №1241/14508).

Відсутність в оскарженому рішенні посилання на можливість його оскарження в органи ПФУ вищого рівня є цілком обґрунтованою, оскільки ще вищого рівня в порядку підлеглості, ніж Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, не існує.

Оскільки підстави для визнання неправомірними дій відповідача в частині розгляду і оформлення прийнятого рішення за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 відсутні, то і позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача розглянути скаргу ОСОБА_2 від 10 квітня 2015 року задоволенню також не підлягають.

В зв'язку з тим, що позивачка ОСОБА_2 є особою, постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії, то судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Відповідно до ст. ст. 71, 94, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, до Пенсійного фонду України про визнання дій (бездіяльності) протиправною і зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: