Справа № 2а-283/10
Суддя: Слободяний О. Є.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №2а-283/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2010 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Слободяного О.Є.

при секретарі Пясковській Н.А.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Козятинському районі Вінницької області про визнання дій та бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 просить:

1.Поновити йому строк звернення до суду з позовом про оскарження дій Управління Пенсійного фонду України у Козятинському районі.

2.Визнати протиправними дії управлінням Пенсійного фонду України в Козятинському районі Вінницької області по застосуванню Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» при визначенні йому розміру пенсії по інвалідності відповідно до частини 4 статті 54 та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3.Визнати протиправними дії управлінням Пенсійного фонду України в Козятинському районі Вінницької області по непроведенню йому перерахунку пенсії в 2009 році та в січні 2010 року у відповідності до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму.

4.Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Козятинському районі Вінницької області привести розмір його пенсії до розмірів мінімуму, гарантованого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провести перерахунок та виплату призначеної йому державної пенсії відповідно до частини 4 статті 54 Закону у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та призначеної щомісячної додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та з урахуванням зміни розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - відповідно до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22 травня 2008 року з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22- травня 2008р. № 10рп/2008.

Позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії 16 березня 2007 року його визнано інвалідом III групи та віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також йому призначено пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, але він не погоджується із розміром призначеної йому та виплаченої державної та додаткової пенсій, розмір яких значно менший від гарантованого мінімальному розміру, який встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вважає, що згідно ст.54 ч.4 Закону № 796-ХІІ розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 ч.І Закону № 796-ХІІ інвалідам III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що він має право на призначення пенсії в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Позивач також зазначив, що при зверненні до управління ПФУ в Козятинському районі він дізнався про те, що управлінням ПФУ в Козятинському районі розмір зазначених пенсій визначено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка істотно звужує обсяг його прав, встановлених законом.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на те, що він звертався з аналогічною заявою до суду в порядку цивільного судочинства 10.08.2010 р.. однак у зв'язку із змінами в законодавстві його позов було залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в запереченнях на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008р. № 10рп/2008 положення ряду пунктів Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік ...», якими були внесені зміни в пенсійне законодавство, втратили чинність. Рішення про відновлення дії законодавчих актів в редакції, чинній до внесення змін, Верховною Радою України не приймалось, тому встановлення мінімальних розмірів пенсій здійснюється лише відповідно до постанов КМ України. Відповідач також просить провести розгляд справи за відсутності його представника, у позові відмовити(а.с.12-14).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач просить поновити строк на звернення до адміністративного суду, так як вважає, що пропустив встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк на звернення за захистом свого порушеного права з поважної причини. Судом встановлено, що в серпні 2010 року позивач звертався до суду з аналогічним позовом, але в порядку цивільного судочинства(а.с.ЗО-ЗІ). При зверненні до суду в порядку цивільного судочинства встановлений Цивільним кодексом України строк позовної давності у три роки позивачем пропущений не був. Після звернення позивача до суду в законодавстві відбулися зміни і на момент розгляду його позову, який був поданий в порядку цивільного судочинства, така категорія справ вже мала розглядатися в порядку, визначеному КАСУ, тому позивач свій позов від 10.08.2010 року відкликав(а.с.29) і в листопаді 2010 року звернувся до суду, але вже в порядку КАС України.

Суд вважає, що шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду позивач пропустив з поважних причин, а тому вказаний строк слід поновити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,що доведено посвідченням серії А № 443734 від 05.08.1997 р.(а.с.9). Згдно з експертним висновком Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 25.02.2000 року встановлений ОСОБА_2 діагноз: «Сч. щитоподібної залози III ст., III кл.гр.» є захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8). Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивача 16.03.2007 р. визнано інвалідом III групи, що доведено довідкою серії АВ № 002289 Вінницької обл. МСЕК (а.с.7). Уравлінням ПФУ в Козятинському районі позивачеві призначено пенсію по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. що доведено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.6).

Судом також встановлено, що позивачеві розмір пенсії визначено відповідачем згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Суд вважає вказані дії відповідача неправомірними, виходячи з наступного. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» N 107-УІ від 28.12.2007 статті 50, 54 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, зміни стосувалися самого розміру як основної, так і додаткової пенсії. Рішенням Конституційного Суду^України від 22.05.08р. № 10-рп/2008 такі зміни було визнано неконституційними. Суд вважає, що з моменту винесення рішення Конституційним Судом діє та редакція Закону, яка була чинною до внесення в нього змін, визнаних неконституційними.

Таким чином, з 22.05.2008р. (дата прийняття рішення КСУ) діють норми ст.50 ч.І та ст.54 ч.4 Закону № 796-ХІІ в редакції, яка була чинна до прийняття Закону України від 28.12.2007р. № 107-VI, положення якого були визнані неконституційними. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статтею 49 зазначеного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді : а) державної пенсії ; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ч. 4 статті 54 цього ж Закону ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії), в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв"язок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 (шести) мінімальних пенсій за віком. Відповідно до абзацу 4 ст. 50 цього ж Закону І інвалідам III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.5 ст.54 Закону № 796-ХІІ порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Поряд з тим, Кабінет Міністрів України допустив звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же законом, тобто встановив зазначений порядок всупереч положенням цього закону, в тому числі і інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком, що є неприпустимим. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону' України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, тому посилання відповідача щодо застосування ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для визначення мінімальної пенсії за віком виключно для визначення розмірів пенсій, призначених лише за цим законом, є неправильним, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Відповідно до ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» , (чинної на момент як призначення так і подальшої виплати пенсії позивачу), у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1,2, 3, 4 категорій. Перерахунок пенсій здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, згідно з якими основи соціального захисту,форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України; а також вимогам частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, та вимогам абзацу 4 ст. 50 цього ж Закону, згідно з якими інвалідам III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 92 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 159-163 КАСУ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 поновити строк звернення до суду з позовом про оскарження дій Управління Пенсійного фонду України у Козятинському районі.

1) Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Козятинському районі щодо визначення позивачеві розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій грормадян».

2)Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Козятинському районі по непроведенню позивачеві перерахунку пенсії у відповідності до ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму.

3)Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Козятинському районі Вінницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та з урахуванням зміни розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року, починаючи з 22.05.2008 року.

4)Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Козятинському районі Вінницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до абзацу 4 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та з урахуванням зміни розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року, починаючи з 22.05.2008 року.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Козятинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу

Суддя

Секретар

Дата документу 27.12.2010