Справа № 826/8228/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8228/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянки Іраку ОСОБА_6 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом Громадянки Іраку ОСОБА_6 до Державної міграційної служби України, третя особа - Управління Державної міграційної служби України у місті Києві про визнання неправомірним та скасування рішення зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

5 травня 2015 року Громадянка Іраку ОСОБА_6 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної міграційної служби України, третьої особи - Управління Державної міграційної служби України у місті Києві, у якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України №54-15 від 04.02.2015 про відмову у визнанні громадянки Іраку біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов'язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянки Іраку про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку із пропуском п'ятиденного строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали представник Громадянки Іраку посилається на те, що позивач не володіє українською мовою в обсязі, достатньому, щоб зрозуміти зміст врученого повідомлення, їй не було надано перекладача для перекладу тексту повідомлення, а тому вона не мала можливості вчасно звернути з відповідною заявою до суду.

Також, представник позивача зазначає, що позивач не має юридичної освіти та не обізнана із українським законодавством, а тому мала витратити додатковий час на пошук безоплатної правової допомоги для складання позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, п'ятиденний строк звернення з позовом до суду пропущений без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» №3671-VI від 08.07.2011 року, рішення органу міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань міграції, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2015 року позивач отримала повідомлення №39 від 17.02.2015 року про відмову у визнанні її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Позовну заяву до суду першої інстанції позивачем подано лише 05.05.2015 року, тобто за межами строку, встановленого законом, і докази поважності пропуску строку звернення до суду не надані.

Наведені обставини були правильно враховані судом першої інстанції, який прийняв законне й обґрунтоване рішення про залишення позову без розгляду.

Крім того, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги аргументи представника позивача щодо наявності поважних причин пропуску строку - нерозуміння позивачем мови, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач отримала диплом магістра за кваліфікацією «бізнес-адміністрування» після завершення курсу навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, що є доказом того, що вона володіє офіційними мовами країни перебування.

Також, згідно заяви-анкети про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відмічено, що позивач володіє російською та англійською мовами, що колегії суддів незрозумілим є, чому позивач не змогла перекласти текст української на будь-яку з цих мов способом «Автоматичні засоби перекладу», шляхом використання комп'ютера для автоматичного перекладу текстів з однієї мови на іншу.

Посилання представника позивача на те, що позивач не є фахівцем в галузі права, немає юридичної освіти, про встановлений п'ятиденний строк для звернення до суду з даним позовом дізнався лише після звернення за юридичною допомогою, колегія суддів розцінює критично та до уваги не приймає, оскільки таке твердження суперечить «Презумпції знання законодавства» (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається).

Разом з цим, відповідно до Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Отже, позивачем не доведено поважність пропуску строку на звернення до суду, а тому підстави для його поновлення відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Громадянки Іраку ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 14.08.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.