Справа № 676/3393/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/3393/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Швець О.Д.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

11 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до Кам'янець -Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі (далі - Відповідач) про визнання дій неправомірними , зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кам'янець -Подільського міськрайонного суду від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 14 липня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі здійснити нарахування ОСОБА_2 пенсії з 23.06.2014 року, включивши до сум заробітної плати, з якої нараховується пенсія, інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Кам'янці - Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 14 липня 2014 року залишено без змін.

Виконуючи вказане рішення суду, Відповідач здійснив перерахунок пенсії Позивачу в розмірі 70% суми заробітної плати на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» із змінами, внесеними Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та вважає такі дії Відповідача неправомірними з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_2 призначена з 10.12.2010 року відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії Позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, яким внесено зміни до Закону №3723-XII зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до ст.37 Закону № 3723-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої ст.37 Закону №3723-XII щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166-VII втратили чинність положення ст.37 Закону №3723-XII щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Зважаючи на те, що Позивачу призначено пенсію до прийняття відповідних змін до ст.37 Закону України "Про державну службу", то при її перерахунку застосуванню підлягають положення, в редакції, чинній на момент призначення Позивачу пенсії, тобто 85% розміру заробітної плати ОСОБА_2 за стаж роботи на державній службі понад 10 років.

Проте, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії Позивачу в розмірі 85% суми заробітної плати державного службовця починаючи з 23.06.2014, так як судом не дотримано норми процесуального права.

Так, відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегією суддів встановлено, що Позивач дізналась про здійснення їй перерахунку пенсії у розмірі 70% заробітної плати державного службовця у вересні 2014 року та звернулась до суду першої інстанції з позовною заявою 21.05.2015, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не подавала, причин пропуску цього строку не зазначила.

Таким чином, суд першої інстанції зобов'язаний керуватись положеннями ст. 99, 100 КАС України та залишити адміністративний позов, поданий поза межами шестимісячного строку на звернення до суду - з 23.06.2014 по 20.11.2014, без розгляду.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, а адміністративний позов - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 26.06.2014 по 20.11.2014 залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець - Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кам"янець-Подільському та Кам"янець-Подільському районі Хмельницької області в проведенні ОСОБА_2 перерахунку раніше призначеної пенсії, як державному службовцю у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в м. Кам"янець-Подільському та Кам"янець-Подільському районі Хмельницької області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 85 % від суми заробітної плати державного службовця, з якої їй була призначена пенсія, у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону чинного на момент призначення пенсії) та відповідно до постанови Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 14.07.2014 року з 21.11.2014 року.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В.

Совгира Д. І.