Справа № 2-а-2/11
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого Сергій . Сергійович ,

при секретарі Пєйковій О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №6 від 08.02.10 року. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 08 лютого 2010 року відповідно до постанови управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень. Адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 165-1 КУпАП настає за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Штраф є адміністративним стягненням, що має застосовуватись до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. Під адміністративним правопорушенням розуміється протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність особи. Позивачка вважала що в її діях відсутня вина в порушенні строків сплати страхових внесків, оскільки за декілька днів до граничного строку сплати страхових внесків в ТОВ «ОЛМИС» працівниками слідчого відділу податкової міліції було проведено обшук, в результаті якого у підприємства було вилучено усі компютери і печатки. Зазначена обставина унеможливлювала здійснити будь-які платежі з рахунку ТОВ «ОЛМИС». Під час розгляду адміністративної справи відповідач взагалі не розглянув питання наявності вини в діях позивачки. Посилаючись на те, що відсутність складу правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення позивачка просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №6 від 08.02.10 року

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в адміністративному позові та просила його задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та суду пояснила, що 08 лютого 2010 року начальник управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя винесла постанову про накладання адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП, а саме за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч. 17 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» начальник управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя була вповноважена від імені виконавчих органів Пенсійоного фонду розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення. Статтею 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено порядок обчислення та сплати страхових внесків. Частиною 10 зазначеної статті Закону передбачено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. На підставі викладеного вважала що постанова про накладання адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП винесена законно та обґрунтовано. Крім того зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і винесенні постанови про накладання адміністративного стягнення позивачкою не були надані фактичні, документальні докази відсутності її вини. Також представник відповідача зазначив, що при зверненні позивачки до суду пропущено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2010 року, а тому просили відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу №6 про адміністративне правопорушення від 29 січня 2010 року складеного головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України і Іллічівському районі міста Маріуполя ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 165-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до змісту протоколу граничний строк сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за листопад 2009 року встановлено до 21 грудня 2009 року включно. Фактично страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у суму 686,48 гривень перерахована 29 грудня 2009 року. (а.с.10)

Згідно постанови №6 від 08 лютого 2010 року начальник управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя розглянувши протокол №6 від 29 січня 2010 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 161-1 Кодексу України, наклала на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмирі 425,00 гривень. (а.с.11-12)

Частина 3 ст. 165-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність права і свободу громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивачці ставилось в провину і було притягнуто до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тобто до 21 грудня 2009 року включно.

Однак, як вбачається з протоколу обшуку від 15 грудня 2008 року складеного слідчим податкової міліції ДНА в Донецької області на підставі постанови від 12 грудня 2009 року в період часу з 15-15 години до 17-35 годин в приміщенні робочого кабінету головного бухгалтера КО «Олмис-Сталькон» було проведено обшук. Відповідно до зазначеного протоколу усі печатки та штампи виявлені під час проведення обшуку, у тому числі печатка ТОВ «ОЛМИС» були вилучені з підприємства працівниками податкової міліції ДНА в Донецької області. (а.с.5-9)

Згідно із п.п. 1.8, 2.5, 2.7 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою НБУ від 21 січня 2004 року №22 для здійснення будь-якого платежу платники оформлюють доручення банку про списання коштів з рахунку, яке оформлюється згідно з цією Інструкцією. Розрахунковий документ має містити, зокрема, відбиток печатки платника. У разі заповнення реквізитів розрахункових документів з порушенням вимог глави 2 такі розрахункові документи повертаються банком без виконання.

Таким чином, за відсутності у платника печатки підприємства, позивачка була позбавлена можливості розпоряджатись вказаними коштами ВАТ «ОЛМИС», а відповідно здійснити своєчасне відрахування до Пенсійного фонду.

Крім того, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В супереч вимогам вказаної правової норми начальником управління Пенсійного фонду при накладенні стягнення на ОСОБА_1 не враховані зазначені обставини, оскільки як вбачається з пояснень позивачки викладених в протоколі №6 від 29 січня 2010 року вона повідомляла про причини несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, однак її пояснення до уваги прийняті не були.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях позивачки відсутня вина за несвоєчасну сплату платежів до Пенсійного фонду та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова начальника управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області №6 від 08.02.2010 року про накладення адміністративного стягнення на позивачку підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що позивачкою пропущено строк на оскарження постанови №6 від 08.02.2010 року про накладання адміністративного стягнення, оскільки адміністративний позов надійшов до суду 22.02.2010 року, тобто після закінчення десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску вказаного строку по поважним причинам зазначений строк по заяві особи, у відношенні якого винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Як вбачається з адміністративного позову позивачки датою підписання заяви є 17 лютого 2010 року, відповідно штемпелю на конверті поштового звязку датою відправки позовної заяви до суду зазначено 18 лютого 2010 року.

Відповідно до ч.9 ст. 103 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

На підставі викладеного, суд вважає, що при зверненні до суду з адміністративним позовом строк на оскарження постанови №6 від 08.02.2010 року про накладання адміністративного стягнення пропущено не було.

На підставі, ст.ст.9,33 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 88, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя №6 від 08.02.10 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, а також у випадку відкладення складання постанови у повному обсязі згідно із ч. 3 ст. 160 КАС України і проголошення її вступної та резолютивної частини.

Суддя__________________