Справа № 810/1557/15
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1557/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мацедонської В.Е., Мельничука В.П., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бориспільський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, про визнання протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (надалі за текстом - «ГУ МВС України в Київській області») № 2725 від 17.12.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Бориспільського МВ» та № 39о/с від 23.01.2015 р. «По особовому складу» щодо звільнення його з органів внутрішніх справ. Позивач просив також поновити його на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Бориспільського міського відділу (з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (надалі за текстом - «Бориспільський МВ»).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 46 від 05 серпня 2009 р. ОСОБА_2 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ.

З 26 липня 2013 р. позивач проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Бориспільського МВ.

У зв'язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_2 23.08.2013 р. підписав зобов'язання, яким зобов'язався, зокрема, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про державну таємницю» або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому таємниці, а також про свій виїзд за кордон.

Пунктом 2 наказу ГУ МВС України в Київській області № 2704 від 16.12.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Бориспільського МВ» позивача, за порушення службової дисципліни, яке виявилось у невжитті заходів реагування для попередження вчинення кримінального правопорушення, попереджено про неповну посадову відповідність.

Також, 16.12.2014 р. начальником ГУ МВС України в Київській області видано наказ № 2708, яким призначено службове розслідування за інформацією, викладеною в соціальній мережі «Facebook» ОСОБА_4

Згідно висновку службового розслідування від 17.12.2014 р. ОСОБА_2, перебуваючи у відпустці, без погодженням з керівництвом Головного управління здійснив виїзд до Туреччини у зв'язку з чим підлягає звільненню з органів внутрішніх справ.

За результатами службового розслідування начальником ГУ МВС України в Київській області видано наказ № 2725 від 17.12.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Бориспільського МВ».

За змістом пункту 3 цього наказу позивач підлягав звільненню із займаної посади на підставі п. «є» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за недотримання обов'язку щодо збереження державної таємниці.

На підставі названого наказу 23.01.2015 р. видано наказ № 39 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_2 звільнено в запас за п. «є» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2 перебував на публічній службі.

Пунктом «а» статті 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 р. № 114 (надалі за тестом - «Положення») передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) провадиться, якщо звільнені особи не досягли граничного віку для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Зокрема, відповідно до пункту «є» статті 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 р. № 3460 (надалі за текстом - «Закон № 3460») службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 цього Закону дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Закону № 3460 визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно абзацу 6 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року № 3855-XII громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов'язаний повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 виїхав за межі України не повідомивши про це ГУ МВС України в Київській області, дійшов вірного висновку про те, що позивач скоїв дисциплінарний проступок.

Зазначений факт не заперечується і самим позивачем, який пояснив, що він попросив надати йому короткострокову відпустку у зв'язку з одруженням.

10 серпня 2014 р. на весіллі їм з дружиною подарували путівку до Анталії.

У період з 12.08.2014 р. по 19.08.2014 р. він перебував у Туреччині у весільній подорожі, проте не повідомив про свій виїзд керівництво.

Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд не звернув уваги на наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону № 3460 на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений ст. 14 Закону № 3460, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Так, згідно частини 10 статті 14 Закону № 3460 при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Частиною 14 статті 14 Закону № 3460 передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Разом з тим, при накладенні дисциплінарного стягнення керівництвом ГУ МВС України в Київській області не було враховано, що ОСОБА_2 досить нетривалий час працював у Бориспільському МВ, позитивно характеризується, заздалегідь не планував виїзд за кордон, а отримав таку можливість перебуваючи у відпустці, будь-якої шкоди в результаті порушення позивачем службової дисципліни завдано не було.

При цьому, відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено з яких підстав дії ОСОБА_2, з урахуванням тієї обставини, що останній перебував у весільній подорожі, визнано такими, що є несумісними з його перебуванням в органах внутрішніх справ.

Помилковим є твердження відповідача про те, ОСОБА_2 раніше притягався до дисциплінарної відповідальності і знову скоїв дисциплінарний проступок.

Із тексту наказу № 2704 від 16.12.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Бориспільського МВ» вбачається, позивача було попереджено про неповну посадову відповідність у зв'язку з подіями, які відбулися 10.12.2014 р., тоді як за межами України ОСОБА_2 перебував у серпні 2014 р.

Тобто, проступок, за який позивача звільнено з органів внутрішніх справ, було скоєно на 4 місяці раніше того, за який його попереджено про неповну посадову відповідність, а отже у даній правовій ситуації відсутня повторність.

На момент виїзду за кордон ОСОБА_2 не мав дисциплінарних стягнень, що мало бути враховано при визначенні йому виду дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення не відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його скоєно, а відтак ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 2725 від 17.12.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Бориспільського МВ» та № 39о/с від 23.01.2015 р. «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ.

Поновити ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Бориспільського міського відділу (з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 14 серпня 2015 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.