Справа № 2-а-2805/11
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2805/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Т.О. Величко,

при секретарі М.І. Денисюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання перерахунку пенсії неправомірним і зобов"язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в березні 2011 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії відповідача протиправними та зобов"язати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що звернувся із заявою до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про перерахунок його пенсії, як того вимагає Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"але отримав відмову, як зазначено у листі Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"чітко вказано, що мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно законами України, а не постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування"мінімальна пенсія за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами, на рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким визнані неконституційними положення п.28 Розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"від 28.12.2007 року в частині внесення змін до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуючи відповідні норми законів України, Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, повинно було застосовувати саме положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не норми постанов Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заперечення в якому просить справу розглянути у його відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та наполягає на застосуванні положень ст.100 КАС України, щодо строку позовної давності, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, рішення постановити на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач в березні 2011 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов"язати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства.

На заяву позивача адресовану відповідачу у справі, про перерахунок його пенсії, як того вимагає Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"він отримав відмову, як зазначено у листі Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"чітко вказано, що мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно законами України, а не постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування"мінімальна пенсія за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами, на рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким визнані неконституційними положення п.28 Розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"від 28.12.2007 року в частині внесення змін до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуючи відповідні норми законів України, Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, повинно було застосовувати саме положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не норми постанов Кабінету Міністрів України.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2 групи -75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню з врахуванням строку звернення до суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів.

При цьому, суд визнає причини пропуску строку звернення до суду поважними, а відповідно строк необхідно поновити.

Керуючись законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008, та ст.ст. 5, 6, 10, 16, 19, 87, 90, 94, 104, 105, 106, 122, 162, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести виплату виходячи з розміру державної пенсії за віком, встановленої на момент виплати та з розміру додаткової пенсії, за період з 09.07.2007 року по 17.06.2011 року, виходячи з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог -відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: