Справа № 2а-3783/11
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" серпня 2015 р. справа № 2а-3783/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області на постанову Новомосковського міськрайонного суду від 01 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії з перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду від 01 вересня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, що виразилась в порушенні вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 12.11.2010 року по 22.07.2011року включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008 року і яким було внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема в статтю 6 зазначеного Закону, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки встановленої для учасників війни, тобто в розмірі 10% від пожиточного мінімум встановленого для осіб, які втратили працездатність на відповідний вік. Так, статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, але в самому Законі не було визначено величино мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідно підвищення особам, які мають статус «діти війни».

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням, та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідачем позивачу підвищення до пенсії з 01.01.2008 року виплачується у розмірі 10% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», що становить 48,80 грн.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Встановлені обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду та не є спірними.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на застосуванні якого наполягає відповідач, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Також колегією суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції положень статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки вона регулює питання походження коштів на здійснення відповідних виплат, а не орган, на який покладено обов'язок цих виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 183-2, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду від 01 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії з перерахунку пенсії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко